13.04.26  Справа №469/1496/25 2/469/393/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 квітня 2026 року селище Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі: 
головуючого – судді - Тавлуя В.В., 
за участі секретаря судових засідань - Рогозевич С.О., учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явився, 
відповідачка ОСОБА_1 - не з`явилась, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про  стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,- 

в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 18 листопада 2025 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є сторони, та який навчається у Вищому професійному училищі №21 м.Миколаєва з 01.09.2023 року, денної бюджетної форми навчання, у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. 
Позивач зазначав, що незважаючи на те, що ОСОБА_3 навчається у ВПУ №21 та проживає у гуртожитку училища безкоштовно, але він потребує матеріальної допомоги на щоденне харчування, засоби гігієни, сезонного одягу та взуття, а також переїзди з дому до міста і навпаки.
Після розлучення сторін, син проживав з позивачем та перебував на його утриманні. 
На даний час через погіршення стану здоров`я позивача та необхідності постійного перебування під наглядом лікарів і продовження лікування, позивач не в змозі самостійно утримувати сина, який продовжує навчання, і потребує матеріальної допомоги. 
Відповідачка є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

20 листопада 2025 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 
У наданому суду відзиві на позовну заяву від 22 січня 2026 року просила відмовити у позові, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, які б свідчили саме про потребу дитини у матеріальній допомозі матері; фактичні обставини, які зазначені у позові стосуються хвороби позивача і не можуть бути підставою для стягнення з матері аліментів на утримання повнолітньої дитини, що проживає з батьком; мати надає матеріальну допомогу саме дитині і в розмірі, що є можливим, оскільки отримувана матір`ю заробітна плата не покриває у повному обсязі оплату основних потреб життєзабезпечення. 
Крім того, зазначала, що у зв`язку з введенням в Україні військового стану навчальні заклади переведено на дистанційне навчання і дитина ОСОБА_2 фактично перебуває на дистанційному навчанні і проживає здебільшого у будинку, де і зареєстрований; відповідачка отримує заробітну плату у невеликому розмірі, із отриманої заробітної плати сплачувала аліменти позивачу на утримання сина до повноліття, заборгованість відсутня; натомість у позивача є борг перед нею зі сплати аліментів на утримання сина, який станом на січень 2026 року складає 34115,48 грн.
Крім того, відповідач разом із сином проживають у житловому будинку, який рішенням Березанського районного суду у справі №469/24/19 визнано спільною власністю сторін, але у зв`язку з протиправними діями позивача, який не допускає відповідачку у будинок, відповідачка позбавлена можливості проживати у будинку і вимушена орендувати житло в м.Південне Одеської області, що свідчить про відсутність реальної можливості у позивачки сплачувати аліменти на утримання сина. 
Зазначила, що в грудні 2025 року нею проведено оплату діагностики телефону сина і заміни модуля на суму 1600 грн. 
Враховуючи стан здоров`я позивача та необхідність придбання ним для власного лікування дороговартісних медикаментів, відповідачка має обґрунтовані сумніви щодо цільового використання коштів, отриманих як аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим нею відкрито картковий рахунок на ім`я сина і перераховано в січні 2026 року кошти в сумі 3500 грн. (а.с.29-33). 

Позивач 29 січня 2026 року надав відповідь на відзив, у якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У обґрунтування своїх доводів зазначав, що незважаючи на те, що дитина навчається та проживає у гуртожитку училища безкоштовно, вона потребує матеріальної допомоги на харчування, засоби гігієни, потребу у сезонному одязі/взутті тощо. 
Незважаючи на стан здоров`я, позивач продовжує утримувати сина, але рівень його допомоги недостатній для потреб дитини в економічних умовах сьогодення; звертаючись до суду з даним позовом, позивач не перекладає обов`язок по утриманню дитини, що продовжує навчання, на відповідача, а висуває вимогу про дотримання обов`язку матері на участь в утриманні дитини. 
Аргументи відповідача стосовно звернення позивача до суду з метою можливого нецільового використання позивачем коштів (аліментів) через його захворювання та необхідність дороговартісного лікування є надуманим припущеннями.
Відповідачкою не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів стосовно необхідності витрачання коштів для забезпечення себе житлом у значних розмірах. 

Оскільки неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд ухвалив розглянути справу за їх відсутності. 

Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. 
Підставою виникнення прав та обов`язків відповідачки, відповідно до ст.ст.121, 125 СК України, є походження від неї дитини, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та навчається у Вищому професійному училищі №21 м.Миколаєва з 01.09.2023 року, термін навчання - до 30.06.2026 року.
Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (а.с.5), довідкою Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 28 жовтня 2025 року про склад сім`ї позивача (а.с.6), листом Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 03 листопада 2025 року, відповідно до якого згідно з висновком органу опіки та піклування Березанської райдержадміністрації від 30.10.2018 року було визначено місце проживання дитини біля батька; дитина ОСОБА_2 знаходиться на вихованні та повному утриманні батька ОСОБА_1 ; умови для виховання та проживання дитини створені (а.с.7); довідкою Вищого професійного училища № 21 м.Миколаєва від 31.10.2025 року (а.с.19).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:
1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;
2) продовження ними навчання.
3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;
4) можливість батьків надавати таку матеріальну допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема вартість навчання, вартість підручників тощо, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. 
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Судом встановлено, що син сторін ОСОБА_2 досяг 18-річного віку, продовжує навчання на денній формі навчання і у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки його можливість працювати є обмеженою.
Як вбачається з наданих відповідачкою доказів до відзиву, відповідачка є особою працездатного віку, працює і отримує дохід, який за 2025 рік склав 244866,90 грн.; починаючи з січня 2026 року добровільно сплачує кошти на картковий рахунок на ім`я сина ОСОБА_2 , у тому числі січень 2026 року – 3500,00 грн., лютий 2026 року - 4000,00 грн., березень 2026 року - 3000,00 грн., квітень - 3000,00 грн., що підтверджується відомостями Пенсійного фонду України та квитанціями АТ «ПУМБ» (а.с.34-35, 41). 
Таким чином, за відсутності даних, які б свідчили про неможливість відповідачкою сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про наявність у відповідачки можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина. 

Відповідно до ст.200 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити у частці від доходу (заробітку) відповідача. 

Разом з тим, позивач доказів щодо необхідності визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідачки суду не надав, тому задля забезпечення рівності балансу прав всіх учасників процесу, суд визначає аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі. 
Такий висновок буде відповідати принципу рівності можливостей батьків та необхідного забезпечення їхнього обов`язку по утриманню сина, що покладений на них обох діючим законодавством.
Доказів, які б спростовували вищевикладене, суду не надано. 
Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд - 
у х в а л и в:
Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 18 листопада 2025 року і до припинення ОСОБА_2 навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним віку 23 років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 13 квітня 2026 року.

Суддя: