Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/169/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Гайдар Н. І. 
Категорія 130 Доповідач в колегії апеляційного суду Кабанова В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2026 року.  м. Кропивницький
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., за участю адвоката Шамоти Л.Л. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2026, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює у ДП "38 ВІТЧ", охоронник, РНОКПП НОМЕР_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок,-
ВСТАНОВИВ:
Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2026 визнано винним ОСОБА_1 , в тому, що 04.02.2026 о 10:08 год. в сел.Олександрівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, по вул.Б.Хмельницького, 88, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння пальців рук та почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Суд звернув увагу на те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні та в письмових поясненнях не заперечує щодо факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Судом було встановлено, що твердження ОСОБА_1 щодо не керування ним транспортним засобом спростовується відеозаписом, з якого встановлено, що останній керував транспортним засобом.
Суд також звернув увагу на те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, що здійснював оформлення правопорушення є безперервним, відтак є належним та допустимим доказом у справі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить: скасувати постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2026 та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та допущено істотні порушення норм процесуального права. Зазначає, що з відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що поліцейський всупереч вимогам ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» не інформує особу про конкретну причину зупинки, а відразу починає звинувачувати у тому, що апелянт не ввімкнув світловий покажчик відповідного напрямку руху. 
Вказує, що суд першої інстанції визнав в якості доказу законності проведеної працівниками поліції зупинки, яку останні самі ж і зініціювали, рапорт поліцейського. Судом першої інстанції не було взято до уваги, що рапорт працівника поліції не може бути процесуальним документом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення, а також не може підміняти собою постанову про адміністративне правопорушення. Вважає, що суд обмежився формальним посиланням на відеозапис, не дослідивши його змісту у повному обсязі. Звертає увагу на відсутність належних доказів керування ТЗ, неповну відеофіксацію події, розбіжність між ознаками сп`яніння озвученими на відео та зазначеними в протоколі, відсутність направлення на медичний огляд, психологічний тиск з боку працівників поліції, невідповідність між відеозаписом та матеріалами справи. ОСОБА_1 просить: прийняти до уваги рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2026 року та виписку з медичної картки стаціонарного хворого №127 від 10.04.2026, якою підтверджується його захворювання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Шамоти Л.Л. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суд першої інстанції при розгляді матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №582615 від 04.02.2026; рапортом поліцейського з реагування патрульної поліції СПД №1 ВП №1 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Ткачова С. від 04.02.2026; відеозаписом; копією посвідчення водія.
Згідно з вимогами п.п.6,7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно диску, на якому містяться відеозаписи, зафіксовано рух автомобіля з якого в подальшому виходить ОСОБА_1 , працівниками поліції була озвучена причина зупинення транспортного засобу, а саме порушення п.9.2 б ПДР України. Під час спілкування з водієм, працівником поліції було встановлено відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у останнього, такі як запах алкоголю, порушення мови, порушення координації рухів, та запропоновано неодноразово ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (за допомогою алкотестеру «Драгер»), на що той відмовився. Надалі працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що той також відмовився.
З відео нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 не реагував на вимоги працівників поліції, що свідчить про те, що водій такою поведінкою намагався ухилитися від обов`язку, який встановлений вимогами п.2.5 ПДР України. Працівники поліції на місці події дійшли до правильного висновку, що така поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що він в цілому відмовляється від пропозиції проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП складено за відмову від проходження огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що знайшло підтвердження в суді першої інстанції.
Зібрані по справі докази є належними, допустимими, та взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи встановленим судом першої інстанції повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумнівів у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно.
Доводи апелянта про неетичну поведінку, психологічний тиск з боку працівників поліції, то для вирішення цього питання особа щодо якої вчинялись такі дії має право звернутися зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів з метою проведення службової перевірки.
Твердження про не врахування рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2026 року та виписки з медичної картки стаціонарного хворого №127 від 10.04.2026, якою підтверджується його захворювання, не можуть слугувати підставою для звільнення від адміністративної відповідальності. Наявність встановленого захворювання, не звільняє обов`язку від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я.
Вирішення питання стосовно інших постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ніяк не впливає на даний склад адміністративного правопорушення, так як не була виконана вимога поліцейського, а саме пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
В той же час, пояснення в суді, що ОСОБА_1 має цукровий діабет і в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, йому було погано, що могло вплинути на сприйняття працівниками поліції як стану алкогольного сп`яніння спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, позиція апелянта, не узгоджуються з дійсними обставинами справи.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Судом першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення в оскаржуваній постанові в повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та накладено адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.30 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст 252 КУпАП.
Враховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
На підставі вищевикладеного, дослідивши зібрані докази у справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду В.В. Кабанова