ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року

м. Київ

cправа № 902/118/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Міщенка І. С.,
секретар судового засідання - Корнієнко О. В., 
за участю представників:
Фізичної особи-підприємця 
Печериці Ганни Володимирівни - Парпальос В. В.,
Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» - Дмитренка Р. Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Печериці Ганни Володимирівни 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 (у складі колегії суддів: Крейбух О. Г. (головуючий), Тимошенко О. М. , Павлюк І. Ю.)
та рішення Господарського суду Вінницької області від 12.11.2025 (суддя Виноградський О. Є.)
у справі № 902/118/25
за позовом Фізичної особи-підприємця Печериці Ганни Володимирівни 
до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго»
про визнання незаконним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року Фізична особа-підприємець Печериця Ганна Володимирівна (далі - ФОП Печериця Г. В.) звернулася до Господарського суду Вінницької області з позовом до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» (далі - АТ «Вінницяобленерго»), у якому (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просила суд: 
- визнати незаконним та скасувати рішення комісії структурної одиниці «Вінницькі центральні електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» з розгляду акту про порушення № 06675 від 15.10.2024, оформлене протоколом засідання комісії від 21.11.2024 № 06675;
- визнати незаконним та скасувати рішення комісії структурної одиниці «Вінницькі центральні електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» з розгляду акту про порушення № 06675 від 15.10.2024, оформлене протоколом засідання комісії від « 13.02.2024» (правильна дата 13.02.2025) № 19.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що акт про порушення від 15.10.2024 складений № 06675 відповідачем з порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), а тому рішення комісії з розгляду зазначеного акту, оформлені протоколами від 21.11.2024 № 06675 та від 13.02.2024 (правильна дата 13.02.2025) № 19, на думку позивачки, є безпідставними та необґрунтованими, прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства та за відсутності факту безбілкового споживання електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 12.11.2025, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, у березні 2026 року ФОП Печериця Г. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 та рішення Господарського суду Вінницької області від 12.11.2025, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Також, у поданій касаційній скарзі ФОП Печериця Г. В. просить передати справу № 902/118/25 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до статті 302 ГПК України.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2026 у справі № 902/118/25 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП Печериця Г. В. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 та рішення Господарського суду Вінницької області від 12.11.2025 з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України; касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.05.2026.
АТ «Вінницяобленерго» у відзиві на касаційну скаргу посилається на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Судами попередніх інстанцій установлено, що 21.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго» (постачальник) та ФОП Печерицею Г. В. (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № ЗА-734700, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною дозволеною потужністю 38 кВт, що вказана для кожного об`єкту споживача у додатку «Відомості про об`єкти споживача»; а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків, що є його невід`ємною частиною.
Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до пункту 2.3.5 договору споживач зобов`язується забезпечувати безперешкодний доступ в будь-який час уповноважених представників постачальника (за пред`явленням службового посвідчення) до: засобів (систем) обліку електроенергії), засобів вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії; бази даних локального устаткування збору і обробки даних (ЛУЗОД); пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі.
За умовами пункту 4.2.3 договору споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженої постановою ПКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (зі змінами і доповненнями), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.
Згідно з пунктом 4.4 договору у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду, тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність, якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці підписали не менше трьох уповноважених представників сторін договору, що склали акт.
Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2018. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодної із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.4 договору).
В подальшому позивачем підписано заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 25.01.2022 № ЗА-734700, розміщеного на сайті оператора системи розподілу.
Відповідно до вказаної заяви споживач та оператор системи набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.
Згідно з додатком № 3 до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії, включаючи субспоживачів», облік електричної енергії здійснюється лічильником типу «Энергомера ЦЭ 6804», ЕІС код 62Z0179049718199, серійний номер 007513115004037, підключеним від ТП-188, за адресою: вул. Київська, 61, смт Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, а також лічильником типу «NIK 2303 ARP3.1000.МС.11», ЕІС код 62Z0908669915607, серійний номер 11233099, підключеним від ТП-454, за адресою: вул. Київська, 17, смт Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область.
15.10.2024 представниками АТ «Вінницяобленерго» Якименко Є. П., Спрут О. О., Ємельяновим О. О., Бабієм С. О. та Дмитренко Р. Ф., за участю представника споживача Печериці Анатолія Володимировича, посвідчення водія № НОМЕР_1 , складено акт про порушення № 06675 (від підпису акту відмовився та залишив місце події), відповідно до якого перевіркою об`єкта ФОП Печериці Г. В. за адресою: вул. Київська, 17, смт Стрижавка, встановлено порушення підпункту 10 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме, неузгодження з оператором систем нових підключень та переобладнань внутрішньої електропроводки, здійснювались з метою збільшення споживання електричної потужності, а саме самовільне підключення торговельного комплексу лінією живлення СІП 4х35 не прихованим методом. Таким чином електрична енергія споживалась, але не обліковувалась.
У пункті 9 акту зазначено заходи, які було вжито для усунення порушення: демонтовано СІП 4х35 механічним методом.
У пункті 11 акту вказано, що комісія оператора системи з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 31.10.2024 о 10:00 за адресою: вул. Гніванське шосе, 1, каб. № 19, м. Вінниця. На засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа. У разі неявки на засідання комісії цей акт розглядається без участі споживача або уповноваженої ним особи.
Вказаний акт підписаний представниками позивача, а саме: Якименко Є. П., Спрут О. О., Ємельяновим О. О., Бабієм С. О. та Дмитренко Р. Ф. 
При цьому, як вбачається зі змісту акту, представник споживача від підпису акту відмовився та залишив місце події. Відмову споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача) підписувати акт про порушення або залишення ним місця порушення засвідчено представником Стрижавської селищної ради.
Також у акті зазначено, що фото та відео проводилось мобільним телефоном серія та номер FFMS6RGUG249.
17.10.2024 відповідач надіслав позивачу лист від 16.10.2024 № СО-54-1075, у якому запропоновав останньому з`явитися на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, призначене на 31.10.2024 о 10:00. 
Відповідно до протоколу від 31.10.2024 № 06675 засідання комісії структурної одиниці «Вінницькі ЦЕМ» АТ «Вінницяобленерго» з розгляду акта про порушення від 15.10.2024 № 06675, комісія у складі голови - директора Колубая М. В. та членів комісії: заступника директора з розподілу електроенергії Ланового О. М., юрисконсульта Дмитренко Р. Ф., проведеного без участі споживача та/або його представника, розглянула акт про порушення від 15.10.2024 № 06675 щодо споживача ФОП Печериця Г. В. (ЕІС-код 62Z0908669915607) за адресою: вул. Київська, 17, смт Стрижавка, та з урахуванням звернення споживача, вирішила перенести засідання комісії з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ від 15.10.2024 № 06675 на 21.11.2024 о 10:00 за адресою: вул. Гніванське шосе, 1, каб. № 19, м. Вінниця.
08.11.2024 відповідач направив позивачу лист від 07.11.2024 № СО-54-1135, у якому запропонував останньому з`явитися на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, призначене на 21.11.2024 о 10:00.
Відповідно до протоколу від 21.11.2024 № 06675 засідання комісії структурної одиниці «Вінницькі ЦЕМ» АТ «Вінницяобленерго» з розгляду акта про порушення від 15.10.2024 № 06675, комісія у складі: голови комісії - заступника директора з розподілу електроенергії Ланового О. М., юрисконсульта Дмитренка Р. Ф., в.о. керівника групи ТА - Якименко Є. П., без участі споживача та/або його представника, який був належним чином повідомлений про час і місце проведення засідання відповідно до рекомендованого повідомлення № 0600981425283, розглянула акт про порушення від 15.10.2024 № 06675 щодо споживача ФОП Печериця Г. В. (ЕІС-код 62Z0908669915607), складений за адресою: вул. Київська, 17, смт Стрижавка, та вирішила:
- вартість необлікованої електричної енергії на підставі акта про порушення від 15.10.2024 № 06675, розраховано згідно формули № 10 пункту 8.4.12 ПРРЕЕ. Кількість днів для розрахунку визначено з 17.10.2023 по 15.10.2024;
- вартість необлікованої електричної енергії на підставі акта про порушення від 15.10.2024 № 06675 згідно розрахунку складає 2 145 376,85 грн.
Судами попередніх інстанцій також установлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) у відповіді (лист від 16.01.2025 № 693/20.3/9-25) на звернення ФОП Печериці Г. В. щодо акта про порушення від 15.10.2024 № 06675 зазначила, що акт про порушення від 15.10.2024 № 06675 складено з дотриманням вимог пункту 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ. Ураховуючи положення підпункту 2 пункту 8.4.8, пункту 8.4.12 ПРРЕЕ, а також те, що згідно з актом про порушення від 15.10.2024 № 06675 самовільне підключення виконано неприховано, НКРЕКП у зазначеному листі повідомила сторін, що розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі акта про порушення від 15.10.2024 № 06675 було виконано АТ «Вінницяобленерго» з недотриманням положень пункту 8.4.8 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ, оскільки період нарахувань на підставі цього акту має визначатися з дня останнього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення, та зазначила, що АТ «Вінницяобленерго» має повторно розглянути акт про порушення від 15.10.2024 № 06675 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та привести свої дії у відповідність до вимог законодавства, про що повідомити НКРЕКП.
31.01.2025 відповідач направив позивачу лист № СО-54-90, у якому повідомив останнього, що комісією розглянуто лист НКРЕКП від 16.01.2025 № 693/20.3/9-25 та запропоновав позивачу з`явитися на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, призначене на 13.02.2025 о 10:00.
Відповідно до протоколу № 19 від 13.02.2024 засідання комісії структурної одиниці «Вінницькі ЦЕМ» АТ «Вінницяобленерго» з розгляду акту про порушення від 15.10.2024 № 06675 (сторонам відомо, що у протоколі неправильно зазначено дату, а саме, рік його складання, оскільки фактично засідання комісії відбулось 13.02.2025, що не заперечувалось сторонами у судовому засіданні), комісія у складі: голови комісії - заступника директора з розподілу електроенергії Ланового О. М. та членів комісії: юрисконсульта Дмитренко Р. Ф. та керівника групи ТА - Бабія С. О., за участі представника споживача адвоката Парпальос В. В. розглянула акт про порушення від 15.10.2024 № 06675 по споживачу ФОП Печериці Г. В. (ЕІС-код 62Z0908669915607), складений за адресою: вул. Київська, 17, смт Стрижавка, та вирішила: вартість необлікованої електричної енергії на підставі акта про порушення від 15.10.2024 № 06675, розраховано згідно пункту 8.4.12 ПРРЕЕ. Кількість днів для розрахунку визначено з 14.04.2023 по 15.10.2024, що згідно розрахунку складає 1 247 569,92 грн.
Також, у матеріалах справи наявні докази, надані відповідачем на виконання ухвали Господарський суд Вінницької області від 14.07.2025, а саме: технічні умови № 1821 на електропостачання торгового комплексу в смт Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, потужністю 5 кВт від 14.08.1998; технічні умови № 2083 від 26.02.2003 на електропостачання торгового комплексу в смт Стрижавка, Вінницького району, потужністю 10 кВт, наявні акти технічної перевірки точки обліку електричної енергії актів технічної перевірки за адресою: вул. Київська, 17, смт Стрижавка; акти технічної перевірки по площадці вимірювання (точці обліку), по якій здійснювались розрахунки за електричну енергію; поопорні схеми електричних мереж 0,4 кВ ТП-100 та ТП-454; договір про постачання електричної енергії від 28.09.1999 № 6549, укладений з споживачем ФОП Печерицею Г. В.
Звертаючись до суду з позовними вимогами (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про визнання незаконним та скасування рішення комісії структурної одиниці «Вінницькі центральні електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» з розгляду акту про порушення від 15.10.2024 № 06675, оформленого протоколом засідання комісії від 21.11.2024 № 06675; визнання незаконним та скасування рішення комісії структурної одиниці «Вінницькі центральні електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» з розгляду акту про порушення від 15.10.2024 № 06675, оформлене протоколом засідання комісії від « 13.02.2024» (правильна дата 13.02.2025) № 19, ФОП Печерицею Г. В. на їх обґрунтування послалась на те, що акт про порушення від 15.10.2024 № 06675 було складено відповідачем з порушенням ПРРЕЕ.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якої погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що надані позивачем докази у їх сукупності не доводять факту порушення відповідачем ПРРЕЕ під час складання акту про порушення від 15.10.2024 № 06675.
ФОП Печериця Г. В., у поданій касаційній скарзі на обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, послалась на неврахування судами попередніх інстанцій при вирішенні спору висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, відповідно до якого нарахування вартості недоврахованої електричної енергії не є оперативно-господарською санкцією; у постанові Верховного Суду від 11.05.2023 у справі № 922/539/22 щодо подвійного тлумачення змісту акту про порушення; у постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі 908/2359/18 щодо оцінки доказів.
Також ФОП Печериця Г. В. у касаційній скарзі послалась на відсутність висновків Верховного Суду щодо таких питань: допустимості участі одних і тих самих осіб у складанні акту та роботі комісії; меж судового контролю у спорах з оператором системи розподілу, а саме, чи може суд змінювати або доповнювати підстави порушення, зазначені в акті; впливу проведеної перевірки на період нарахування та заборони до нарахувань за вже перевірений період, що є підставою для подання касаційної скарги відповідно до пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України.
Крім того, ФОП Печериця Г. В. підставою касаційного оскарження судових рішень у справі, що розглядається, також зазначає пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України з огляду на наявність випадків, передбачених пунктами 1, 3 частини 3 статті 310 цього Кодексу, а саме, суд не дослідив зібрані у справі докази; суд необґрунтовано відхилив клопотання.
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд, розглянувши касаційну скаргу ФОП Печериці Г. В. у межах її доводів та вимог, виходить із такого.
Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі, врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії» .
Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії споживачу.
Частиною 2 статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами роздрібного ринку.
Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (частина 6 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів (частина 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом (частина 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
У пункті 4 частини 2 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
ПРРЕЕ врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
За змістом пункту 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.
Відповідно до пункту 2.3.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.
Згідно з підпунктом 10 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.
Пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил. Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.
В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням, ЕІС код площадки комерційного обліку, за якою виявлено порушення (за наявності), та у разі виявлення порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.
Особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, має пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу. Відповідні дані, що посвідчують особу, зазначаються в акті про порушення (крім випадку складення акта у присутності споживача). У разі відмови особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, пред`являти представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу, відповідна відмова особи має фіксуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про порушення.
Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення та пред`являти документ, що посвідчує його особу, про що зазначається в акті про порушення.
В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.
Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.
Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки.
У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення або залишення ним місця порушення в акті про порушення робиться відповідний запис. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.
До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.
Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.
Облік бланків актів про порушення ведеться оператором системи у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою журналі.
Акти про порушення та документи, що підтверджують факт їх отримання споживачем, повинні зберігатися оператором системи протягом трьох років з дня оформлення акта про порушення.
При вирішення спору судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.10.2024 уповноваженими працівниками АТ «Вінницяобленерго» за участі представника (особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт) споживача - Печериці А. В. із зазначенням документа, що посвідчує особу, а саме, посвідчення водія № ВІА 078713, за адресою: вул. Київська, 17, смт Стрижавка, складено акт про порушення № 06675.
За змістом цього акту перевіркою було виявлено порушення підпункту 10 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ - неузгодження з оператором систем нових підключень та переобладнань внутрішньої електропроводки, здійснювались з метою збільшення споживання електричної потужності, а саме самовільне підключення торговельного комплексу лінією живлення СІП 4х35 не прихованим методом. Таким чином електрична енергія споживалась, але не обліковувалась.
Судами також установлено, що доступ на об`єкт позивача для проведення перевірки працівниками АТ «Вінницяобленерго» надав Печериця А. В., особу якого було перевірено та встановлено працівниками відповідача за наданим ним документом (посвідченням водія). Відмову зазначеної особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживача, від підпису акту про порушення та залишення місця події засвідчено незаінтересованою особою - представником Стрижовської селищної ради, який підписав акт про порушення. Крім того, зазначений акт підписано 5 представниками оператора системи (Якименко Є. П., Спрут О. О., Ємельяновим О. О., Бабієм С. О. та Дмитренко Р. Ф.).
За висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 21.06.2022 у справі № 912/1133/21 у подібних правовідносинах, законодавцем визначено дві окремі та незалежні одна від одної умови дійсності акта про порушення у разі відмови, зокрема, іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки підписати такий акт, а саме: 1) якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи; 2) якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.
При цьому виконання двох умов одночасно не вимагається. Виконання відповідачем будь-якої з цих умов вважається дотриманням положень пункту 8.2.5 ПРРЕЕ та свідчить про дійсність відповідного акту.
Ураховуючи наведене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість доводів ФОП Печериці Г. В. щодо неналежного оформлення акта про порушення у зв`язку з тим, що її не було запрошено до участі у складанні такого акту.
Водночас, суди попередніх інстанцій хоча і не взяли до уваги наданий позивачем на підтвердження обставин складення акта № 06675 від 15.10.2024 відеозапис, на якому зафіксовано процедуру підписання зазначеного акта, оскільки такий відеозапис має переривання, що не дає можливості встановити безперервність відповідної події та повноту фіксації процедури підписання акта, а тому не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 76, 77 ГПК України. Але правомірно врахували, що відмова особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживача, була посвідчена підписом незалежної особи.
Крім того, судом апеляційної інстанції правомірно зазначено, що доводи скаржника про відсутність в акті про порушення від 15.10.2024 № 06675 належної технічної схеми електроустановки споживача, виконаної у масштабі та з точним відображенням усіх елементів, а також про невідповідність долученої до зазначеного акта схеми однолінійній схемі електропостачання, що є додатком до договору № 3А-734700, не свідчать про недійсність такого акта, оскільки не суперечить ПРРЕЕ.
Разом з цим, судом апеляційної інстанції правильно зауважено, що схема, наведена в акті про порушення від 15.10.2024 № 06675, відображає саме самовільне безоблікове підключення споживача (позивача) до ТП-100, тоді як однолінійна схема електропостачання, що є невід`ємною частиною договору № 3А-734700, передбачає приєднання споживача до ТП-454, що свідчить про відмінність фактичної схеми підключення від передбаченої договором та відповідно підтверджує порушення позивачем ПРРЕЕ.
З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій належним чином дослідили питання щодо правомірності акту про порушення від 15.10.2024 № 06675 як доказу вчинення позивачем правопорушення у сукупності з іншими доказами та дійшли обґрунтованого висновку про його відповідність вимогам ПРРЕЕ.
Верховний Суд наголошує, що сам по собі дефект акта про порушення не може спростовувати факт порушення, якщо цей факт відображено у сукупності інших доказів (подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 912/1133/21). 
При цьому, Верховний Суд ураховує, що ні ПРРЕЕ, ні інші норми чинного законодавства не визначають вказані скаржником дефекти змісту акта про порушення як такі, що мають наслідком його недійсність.
Доводи ФОП Печериці Г. В. про те, що суд апеляційної інстанції фактично підмінив собою оператора системи розподілу та застосував при вирішенні спору положення пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, які не були покладені в основу акту про порушення від 15.10.2024 № 06675, просовуються змістом зазначеного акту. 
Відповідно до пункту 8.2.6 ПРРЕЕ акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи.
Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.
У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи, у строк до 60 календарних днів від дати складення акта (крім випадків проведення експертизи або отримання висновку заводу виробника пломби та/або індикатора, та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії; повторного розгляду акта на засіданні комісії з розгляду актів про порушення). У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення, але не пізніше 90 календарних днів від дати направлення такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.
Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу регулятора (НКРЕКП), центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. У разі повідомлення оператору системи про істотні обставини, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття. Споживач може подати оператору системи звернення про перегляд рішення комісії протягом 180 календарних днів з дня прийняття комісією відповідного рішення.
Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
У протоколі комісії зазначається ЕІС код точки/точок комерційного обліку, за якою(ими) виявлено порушення (за наявності).
Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами (пункт 8.4.2 ПРРЕЕ).
Відповідно до підпункту 2 пункту 8.4.8 ПРРЕЕ, якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно з протоколом від 13.02.2025 № 19, комісією повторно розглянуто акт про порушення від 15.10.2024 № 06675 з урахуванням листа НКРЕКП від 16.01.2025 № 693/20.3/9-25 та прийнято рішення, відповідно до якого вартість необлікованої електричної енергії на підставі акта про порушення від 15.10.2024 № 06675 розрахована відповідно до пункту 8.4.12 ПРРЕЕ за період з 14.04.2024 по 15.10.2024 та становить 1 247 569,92 грн.
Тобто період, за який відповідачем здійснено розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, визначено в межах шести календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.
З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини визначений відповідачем період нарахування вартість необлікованої електричної енергії відповідає вимогам ПРРЕЕ, характеру виявленого порушення та фактичним обставинам справи.
Доводи ФОП Печериці Г. В. про те, що суди попередніх інстанцій при вирішенні спору не врахували факт проведення відповідачем технічної перевірки засобів комерційного обліку електричної енергії 29.08.2024 (акт № 597183) та не застосували імперативне обмеження періоду нарахування (з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку), спростовується змістом оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, у якій суд апеляційної інстанції встановивши, що самовільне безоблікове підключення було здійснено позивачем у місці розташування вузла обліку ТП-100, тобто поза межами місця розташування вузла комерційного обліку ТП-454, на якому проводилася технічна перевірка засобів комерційного обліку електричної енергії за актом від 29.08.2024 № 597183, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів позивача щодо необхідності обчислення періоду споживання електричної енергії з порушенням вимог ПРРЕЕ з дати останньої технічної перевірки, оскільки огляд лічильника (акт від 29.08.2024 № 597183), встановленого у ТП-454, не дає змоги встановити наявність самовільного підключення, здійсненого поза місцем обліку та від іншої трансформаторної підстанції, а саме, ТП-100.
Крім того, суд касаційної інстанції також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість доводів ФОП Печериці Г. В. щодо наявності конфлікту інтересів, оскільки участь працівників відповідача, які складали акт № 06675, у роботі комісії не свідчить про наявність приватного інтересу або упередженості. При цьому скаржником не надано жодних доказів упередженості чи впливу складу комісії на зміст рішення.
З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.
При цьому, суд касаційної інстанції зауважує, що доводи скаржника про відсутність висновків Верховного Суду щодо наведених ним у касаційній скарзі питань фактично зводяться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою встановлених обставин справи, та до спонукання суду касаційної інстанції до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 300 ГПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
Ураховуючи наведене вище, відсутні підстави для формування висновків Верховного Суду з зазначених ФОП Печерицею Г. В. у касаційній скарзі питань.
Також, однією з підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Зі змісту зазначеної норми права випливає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, може мати місце за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
Отже, для касаційного перегляду судових рішень з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається. Тобто застосування правового висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду, залежить від тих фактичних обставин, які будуть встановлені судом у кожній конкретній справі за результатом оцінки поданих сторонами доказів. При цьому встановлені судом фактичні обставини у кожній справі можуть бути різними.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 зазначено, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
ФОП Печериця Г. В., обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, посилається на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, відповідно до якого нарахування вартості недоврахованої електричної енергії не є оперативно-господарською санкцією; у постанові Верховного Суду від 11.05.2023 у справі № 922/539/22 щодо подвійного тлумачення змісту акту про порушення; у постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі 908/2359/18 щодо оцінки доказів.
Так, у справі № 922/539/22 (постанова від 11.05.2023) залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ та скасування оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ, Верховний Суд виходив із того, що текст складеного відповідачем акта про порушення викладено таким чином, що призводить до подвійного тлумачення його змісту, що впливає на правильне визначення кваліфікації порушення та відповідно, на визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Разом з цим, привальне визначення кваліфікації порушення є вирішальним для того, щоб виснувати у даній справі про необхідність або відсутність необхідності проведення експертизи.
Разом з тим, у справі № 902/118/25, що розглядається, судами попередніх інстанцій при вирішені спору, встановлено, що у складено відповідачем акті про порушення чітко визначено порушення відповідно до ПРРЕЕ.
Отже, правовідносини у справі № 922/539/22, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, та у справі № 902/118/25, що розглядається, не є подібними, ураховуючи відмінні фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин.
Крім того, безпідставними є посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, відповідно до якого нарахування вартості недоврахованої електричної енергії не є оперативно-господарською санкцією, є безпідставними, оскільки у оскаржуваних судових рішеннях у справі, що розглядається, висновки про те, що нарахування вартості недоврахованої електричної енергії є оперативно-господарською санкцією відсутні.
Оскільки вирішуючи спір у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій дослідили та надали оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності відповідно до статті 86 ГПК України, суд касаційної інстанції також вважає безпідставними доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі 908/2359/18.
Зважаючи на викладене, наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримали підтвердження під час касаційного провадження.
Також підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у справі, що розглядається, ФОП Печериця Г. В. зазначає пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України з огляду на наявність на наявність випадків, передбачених пунктами 1, 3 частини 3 статті 310 цього Кодексу, а саме: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд необґрунтовано відхилив клопотання про огляд доказів.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 ГПК України.
Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього кодексу.
За таких обставин недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судами зібраних у справі доказів за умови не підтвердження підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України. 
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, відповідно до наведеної норми процесуального права підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, таке порушення норм процесуального права, коли суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи, внаслідок чого обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, не були встановлені.
Так, ФОП Печериця Г. В., у поданій касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у огляді доказів (електронних доказів).
Відмовляючи у задоволенні клопотання ФОП Печериця Г. В. про огляд доказів (електронних доказів), які за доводами позивача підтверджують існування кабелю, який став підставою для складання акта про порушення від 15.10.2024 № 06675, у попередні роки, суд апеляційної інстанції виходив із того, що сам по собі факт можливого існування кабелю у попередні роки не спростовує встановлених відповідачем під час перевірки обставин щодо наявності порушення ПРРЕЕ у 2024 році, а також не підтверджує доводи позивача про те, що відповідне підключення було здійснене саме відповідачем.
Верховний Суд зауважує, що сама по собі незгода скаржника з відмовою у огляді доказів (електронних доказів) не може бути підставою для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
За таких обставин, відсутні підстави вважати такими, що порушують норми процесуального права дії суду апеляційної інстанції, який не задовольнив клопотання скаржника про огляд доказів (електронних доказів). 
Отже, доводи, наведені у касаційній скарзі, щодо необґрунтованого відхилення судом апеляційної інстанції клопотання скаржника про огляд доказів (електронних доказів) не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи.
Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.
Щодо клопотання ФОП Печериці Г. В. про передачу справи № 902/118/25 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі статті 302 ГПК України.
Відповідно до частини першої статті 303 ГПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. 
Підстави передачі справи на розгляд, зокрема, Великої Палати Верховного Суду, передбачені частинами 3-6 статі 302 ГПК України.
Так, звертається до Суду з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частин 3, 4 статті 302 ГПК України, учасник справи має обґрунтувати, від якого саме правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду або Великої Палати Верховного Суду є необхідність відступити. Якщо ж учасник справи звертається до Суду з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 5 цієї статті, зважаючи на те, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, учаснику справи необхідно обґрунтувати наявність такої виключної правової проблеми. Що ж до частини 6 цієї статті, то звертаючись на цій підставі до Суду з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, учаснику справи необхідно вказати про оскарження судових рішень з підстав порушення судами правил предметної чи суб`єктної юрисдикції та врахувати положення пунктів 1, 2, 3 частини 6 статті 302 ГПК України, якими передбачено виключення щодо оскарження судових рішень з цих підстав.
Таким чином, враховуючи відповідне обґрунтування поданого учасником справи клопотання, зважаючи на обставини справи та відповідні критерії, за наявності яких можлива передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції приймає рішення про наявність/відсутність підстав для задоволення клопотання про передачу справи на Велику Палату Верховного Суду.
Однак заявлене скаржником клопотання не містить посилання на конкретно визначену ним підставу для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбаченої положеннями статті 302 ГПК України, а також не містить будь-яких доводів та обґрунтувань на підтвердження існування таких підстав.
Ураховуючи зазначене, заявлене ФОП Печерицею Г. В. клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду є необґрунтованим та безпідставним, а тому відсутні підстав для його задоволення.
Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів касаційної скарги ФОП Печериці Г. В., дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції - без змін.
Судові збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Печериці Ганни Володимирівни залишити без задоволення.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 та рішення Господарського суду Вінницької області від 12.11.2025 у справі № 902/118/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І. С. Берднік
Судді: В. А. Зуєв
І. С. Міщенко