Справа № 462/1742/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року       Залізничний районний суд міста Львова 

у складі: 
головуючого- судді   Ліуша А.І.,
з участю секретаря  Поляниці А.М.
позивача      ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження по справі,- 
В С Т А Н О В И В :

позивачка звернулася до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що 05 лютого 2026 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові не вчиняла. Так, їй інкриміновано те, що вона не виконала вимогу дорожнього знаку 3.22 /поворот праворуч заборонено/. Зазначила, що в її автомобілі перебувала малолітня дитина, якій раптово стало зле. На даній ділянці дороги умови руху та дорожня обстановка не дозволили здійснити негайну зупинку без створення аварійної ситуації для інших учасників дорожнього руху. Відтак, з метою негайного надання допомоги дитині та безпечної зупинки транспортного засобу, вона була змушена здійснити поворот порушивши вимоги знаку. 
Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила такий задовільнити з підстав що в ньому викладені. 
Відповідачем подано до суду відзив, в якому він вказав, що позивачем зазначено, що «…Під час руху в автомобілі перебувала малолітня дитина ОСОБА_2 , якій раптово стало зле (різке погіршення самопочуття, загроза життю/здоров`ю). На даній ділянці дороги умови руху та дорожня обстановка не дозволяли здійснити негайну зупинку без створення аварійної ситуації для інших учасників руху. З метою негайного надання допомоги дитині та безпечної зупинки автомобіля, я була змушена здійснити поворот, порушивши вимоги знаку…». Звернув увагу, що таке твердження позивача в позовній заяві є абстрактним та маніпулятивним та до позовної заяви не додано жодних доказів, які б давали можливість встановити наявність дійсної, реальної небезпеки, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, а також будь-якої заподіяної та відверненої шкоди позивачем. У матеріалах справи відсутні об`єктивні медичні докази, що свідчать про критичний стан здоров`я дитини, який вимагав негайної евакуації та порушення ПДР. Посилання лише на те, що "…раптово стало зле…" не є доказом безпосередньої загрози. Якщо дитина перебувала в безпечному місці і не мала медичних показань до негайної госпіталізації, це не становило безпосередньої загрози її життю чи здоров`ю. Факт медичного огляду 05.02.2026 – відсутній. Позивач в позивній заяві зазначає, що «… Відсутність медичного огляду безпосередньо в день події 05.02.2026 р. зумовлена виключно графіком роботи лікувального закладу та відсутності фахівця…». Посилання Позивача на відсутність медичного огляду дитини в день події у зв`язку з графіком роботи медичного закладу та відсутністю фахівця є безпідставним. Оскільки можливість звернення не обмежується одним закладом охорони здоров`я. Невжиття необхідних заходів для своєчасного отримання медичної допомоги свідчить про маніпулятивні дії, а також унеможливлює отримання належних і допустимих доказів щодо стану дитини безпосередньо в момент події. Порушення правил дорожнього руху було вчинене не з метою мінімізації ризику для дитини, а з метою власної зручності та економії часу. Це свідчить про егоїстичний мотив, а не про захист правоохоронюваних інтересів. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що постановою від 05 лютого 2026 року серії ЕНА №6618476 ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме: 05 лютого 2026 року, о 15 год., 00 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем tesla model 3, не виконала вимогу дорожнього знаку 3.22 – поворот праворуч заборонено. 
Суду було також надано виписку з центру сучасної медицини для дорослих і дітей, про звернення 26 лютого 2026 року, консультацію спеціалістів ТОВ «Повноділ».
В матеріалах справи також міститься свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 , значиться матір`ю ОСОБА_3 .
Також, суду було надано огляд сімейного лікаря від 06 лютого 2026 року, щодо ОСОБА_2 та фотографію вулиці.
Крім того, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що її дитині біля готелю Львів, стало зле, її почало нудити, тому вони здійснили поворот праворуч в супереч знаку 3.22 – поворот праворуч заборонено. Не дивлячись на те, що дитині було погано, а позивачка при порушенні ПДР не створила нікому аварійної ситуації, - патрульні все одно склали протокол. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 686/5225/17 зазначено: «…Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».
Так, в ході розгляду справи було встановлено, що позивака діяла в стані крайньої необхідності. Крім того, відповідачем не було надано відеозапис зупинки транспортного засобу, який би спростував вказане. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідачем не доведено наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. 

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167 КАС України, -

У Х В А Л И В :
позов задовольнити повністю.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2026 року серії ЕНА №6618476.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Суддя:      А.І. Ліуш