Справа № 157/395/26
Провадження №2/157/406/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря судового засідання – Солошик Д.В., 
представника позивачки – адвоката Дмитрук Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Камінь-Каширської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 
в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати поважними причини пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Видерта, Камінь-Каширського району Волинської області. В обґрунтування вимог зазначає, що її рідний брат ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті проживав один у своєму будинку по АДРЕСА_1 та не залишив заповіту на випадок своєї смерті. Спадкоємців першої черги у покійного брата не залишилось, оскільки їхні батьки померли раніше, а його дружина ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дітей у них не було. Вона ( ОСОБА_1 ) являється спадкоємцем другої черги за законом майна померлого брата. Крім неї, спадкоємцем другої черги є також її рідна сестра - ОСОБА_2 , яка не претендує на спадкове майно після смерті брата, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини не подавала. Оскільки 24 лютого 2022 року в зв`язку зі збройною військовою агресією Росії проти України в Україні оголошено воєнний стан, що спричинило часті повітряні тривоги та вимкнення електроенергії, у тому числі і на Волині, та через постійне перебування у стресовій ситуації, а також через неправдиву інформацію, яка була розповсюджена в селі, що строки для прийняття спадщини на даний час зупинено до закінчення воєнного стану, після чого можливо буде оформити свої спадкові права, вона пропустила шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, вона доглядає хворого чоловіка, який самостійно не може пересуватись та сама також хворіє. Постійна тривожність, невизначеність та безперервне перебування у стресовій ситуації зумовлено ще й тим, що її син ОСОБА_5 є військовослужбовцем, учасником АТО в 2014-2015 роках та з перших днів військової агресії перебуває на службі у ЗСУ, що також вплинуло на її психологічне сприйняття потреби на своєчасне звернення до нотаріуса за заведенням спадкової справи. Разом з тим, незадовго до смерті вона здійснювала догляд за братом, організувала його поховання, доглядає за його спадковим будинком, зберігає його документи, упорядкувала та доглядає за його могилою. В липні 2025 року вона дізналась, що як спадкоємець другої черги має право на оформлення своїх спадкових прав після смерті брата і з цього приводу їй слід звернутись до нотаріуса. На її звернення до приватного нотаріуса Камінь-Каширського нотаріального округу Волинської області Горбачука І.М. з метою заведення спадкової справи про прийняття спадщини та отримання свідоцтво про право на спадщину на майно після смерті брата ОСОБА_3 , а саме на належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 , їй було роз`яснено, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки вона своєчасно, у шестимісячний термін з дня смерті брата, не звернулась з заявою про прийняття спадщини. Листом від 25.02.2026 нотаріус роз`яснив, що для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини їй слід звернутись з позовною заявою до суду. У цьому ж листі нотаріус роз`ясниво, що спадкова справа по спадкодавцю ОСОБА_3 не заведена жодним нотаріусом, відповідно свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На момент смерті брата в 2024 році їй не було відомо про існування вимоги закону (ст. 1270 ЦК України) про встановлення шестимісячного строку для звернення до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець другої черги за законом після смерті брата - сестра ОСОБА_2 не претендує на прийняття спадщини після смерті брата. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на викладені вище обставини, а саме існування воєнного стану в країні, неподання заяви та неприйняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніким іншим, і ту обставину, що вона є єдиним спадкоємцем другої черги, яка бажає прийняти спадкове майно після смерті брата, не заявляла про відмову від спадщини, тому вважає, що є всі об`єктивні підстави для визнання всіх цих обставин в їх сукупності тими непереборними перешкодами та поважними причинами, які завадили їй протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Аналогічних висновків дійшов також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2024 року у справі №545/1231/23 (провадження №61-16142св23). За сукупності наведених обставин, вважає, що визнання поважними причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, не буде суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності поважних обставин пропуску строку, була б непропорційним втручанням у її право на мирне володіння майном як спадкоємця другої черги за законом після смерті брата. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз. 1 п. 24 Постанови). Згідно з постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 23 серпня 2017 рокуу справі № 6-1320цс17. Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 20 березня 2024 року у справі №545/1231/23 зазначив, що суди зобов`язані при прийнятті рішень враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів. Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявниці в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення заявниці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, слід врахувати те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Поновити строк для прийняття спадщини у інший спосіб, ніж у судовому порядку не можливо, що й спонукає її звернутись з цим позовом до суду. У зв`язку з наведеними обставинами просить суд прийняти рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата.
Ухвалою судді від 05 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року до участі у цивільній справі залучено як співвідповідача Камінь-Каширську міську раду Волинської області. 
Ухвалою суду від 20 квітня 2026 року підготовче провадження закрито, справу призначеного до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Дмитрук Л.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав та пояснила, що окрім наведених в заяві поважних причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщиною, також поважною причиною є те, що чоловік останньої важкого захворів, потребував стороннього догляду, який йому забезпечувала позивачка.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, з якої вбачається, що вони позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у її відсутності.
Представник Камінь-Каширської міської ради Волинської області Мельничук М.А. у судове засідання не з`явився, подав клопотання, зі змісту якого вбачається, що він позовні вимоги позивачки визнає, просить справу розглянути у відсутності представника ради.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 49, ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_6 ) є сестрою спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Видерта Камінь-Каширського району Волинської області, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 24 лютого 1988 року Видертською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, копією витягу з Державного реєстру актів цивільною стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00056738738 від 25 лютого 2026 року, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 30 квітня 2024 Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
З довідки старости Видертського старостинського округу Камінь-Каширської міської ради Волинської області Павляшик Л. № 1019 від 07 листопада 2025 року вбачається, що згідно із записом в погосподарській книзі №5 за 2021-2025 роки, за номером об`єкта ПГО – 0433-5 значиться житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній на день смерті за вказаною адресою проживав і був зареєстрований сам, заповіт від імені ОСОБА_3 . Видертською сільською радою та Видертським старостинським округом не посвідчувався, спадкоємців згідно ст. 1261 ЦК України немає, спадкоємцями згідно ст. 1262 ЦК України є сестри спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
З повідомлення приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу Волинської області Горбачука І.М. від 25 лютого 2026 року № 37/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заведена.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до положень ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу у шестимісячний строк з часу її відкриття заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Позивачка ОСОБА_1 у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки, здійснюючи догляд за спадковим майном, володіючи та користуючись ним, зберігаючи документи спадкодавця, вважала, що прийняла спадщину.
Крім того, позивачка, як пояснила у судовому засіданні її представник ОСОБА_7 , здійснювала догляд за своїм чоловіком ОСОБА_8 , який згідно з копіями виписних епікрізів з медичної картки стаціонарного хворого 2023 - 2024 р.р. важко захворів та потребував допомоги і догляду, що й перешкодило позивачці звернутися своєчасно до нотаріуса особисто з відповідною заявою.
Згідно з копією інформаційної довідки № 84292141 від 25 лютого 2026 року зі Спадкового реєстру, спадкова справи після смерті ОСОБА_3 не заводилася.
З огляду на вищезазначене і беручи до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 та представник органу місцевого самоврядування ОСОБА_9 позов визнали, і таке визнання позову за встановлених судом обставин не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про можливість визнання причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважною, у зв`язку з чим їй належить визначити додатковий строк у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання нею заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .
За згодою позивачки, зазначеною нею у позовній заяві, суд не стягує з відповідача понесені нею витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 206, 259, 264, 265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 ), Камінь-Каширської міської ради Волинської області (місце знаходження: вул. Воля, 2, м. Камінь-Каширський, Волинська область, ЄДРПОУ 34836909), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання нею заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Видерта, Камінь-Каширського району Волинської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. 
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/. 

Дата складення повного рішення – 25 травня 2026 року. 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк