РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/5503/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Товариства з обмеженою відповідальністю "АНХОЛІ" 	
до	Рівненської митниці 	
 	про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -	

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АНХОЛІ" (далі - Позивач) до Рівненської митниці (далі - Відповідач), в якому позивач просить суд про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості №UA204020/2026/000007/2 від 09.02.2026. 
Позовні вимоги мотивовані, тим що 09.02.2026 року декларантом ТОВ "АНХОЛІ" до Рівненської митниці була подана митна декларація №26UA204020002457U4 на товар: «Автомобіль спеціального призначення автовишка, оснащена платформою (люлькою) для піднімання людей на висоту, марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна бензиновий, рік виготовлення 2012, бувший у використанні» із заявленою митною вартістю за ціною договору в сумі 4950,00 GBR (фунтів стерлінгів). Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом Позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: зовнішньо економічний контракт, митну декларацію країни відправлення, інвойс, товаротранспортну накладну, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, платіжну інструкцію в іноземній валюті про передоплату товару згідно контракту та інвойсу, довідкове повідомлення експерта, довідку щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам тощо. У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 09.02.2026 року посадовою особою митниці було пред`явлено вимогу про надання додаткових документів, мотивуючи вимогу виявленими у поданих документах розбіжностями. Наступним повідомленням повідомлено декларанта про неможливість визнання заявленої митної вартості у зв`язку із наявністю у митниці інформації про митну вартість товару, митне оформлення якого було проведене за митною декларацією №25UA204130022744U5 від 16.12.2025 року на рівні 10972,74 GBR (фунтів стерлінгів). Відповідно подані декларантом до митного оформлення документи та відомості не були взяті до уваги, Митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 09.02.2026 було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2026/000007/2. Позивач не погоджується з Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA204020/2026/000007/2, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечать вимогами чинного законодавства, просить скасувати. 
Ухвалою суду від 08 квітня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що надані до митного оформлення документи містили неточності та невідповідності, а на вимогу надати додаткові документи декларантом не були надані додаткові документи. Також покликався на наявність у митниці цінової інформації згідно митної декларації №25UA204130022744U5 від 16.12.2025 із рівнем вартості вищим, аніж було заявлено до митного оформлення. Із врахуванням цих обставин посадовою особою митниці було оформлено картку відмови у митному оформленні та скориговано митну вартість із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ до рівня, наявного у ціновій базі даних. Вважає відмову у митному оформленні та коригування митної вартості законними, обґрунтованими та такими, що не порушують законних прав, свобод та інтересів позивача.
Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановлено наступне.
02.01.2026 року між британською фірмою «Brightwells Limited» (як Продавцем) та ТОВ «АНХОЛІ» як Покупцем, було укладено зовнішньоекономічний контракт №АN-378 (далі Контракт). 
Предметом Контракту згідно розділу «Предмет контракту» зазначено, що Продавець зобов`язується поставити, а Покупець - прийняти і оплатити згідно інвойсів автомобілі легкові нові та бувші у використанні, сідельні тягачі нові та бувші у використанні, причепи, напівпричепи нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні, мотоцикли, квадроцикли та іншу мототехніку техніку нову та бувшу у використанні (далі Товар). Загальна вартість цього контракту становить 2 000 000,00 (два мільйони) Євро/дол.США/польських злотих/швейцарських франків. Ціни на товар будуть зазначені в інвойсі (та/або проформі-інвойсі) для відповідної поставки. Умови поставки товару ЕХW-Madley згідно з міжнародними правилами тлумачення товарних термінів «Інкотермс-2020». Розділом 3 пунктом 3.1 Контракту визначено, що Покупець оплачує вартість Товару протягом шляхом післяоплати. Додатковою угодою №1 від 05.01.2026 виправлено механічну помилку у пунктах 2.2 та 3.2, доповнивши, що ціни на товар можуть бути виставлені у фунтах стерлінгів.
В рамках даного Договору Продавцем було поставлено Покупцеві товар: «Автомобіль спеціального призначення автовишка, оснащена платформою (люлькою) для піднімання людей на висоту, марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна бензиновий, рік виготовлення 2012, бувший у використанні» із заявленою митною вартістю за ціною договору в сумі 4950,00 GBR (фунтів стерлінгів). Згідно експортної митної декларації №26GB0XT9XU8GVNDAA3 від 24.02.2026 товар був відправлений Продавцем Покупцеві. Покупцеві був також виставлений інвойс на оплату товару №100061/CV080126 від 08.01.2026, який буде оплачений згідно приписів Контракту шляхом післяплати. 
При прибутті в України декларантом, з метою митного оформлення товару за ціною договору, до митної декларації були долучені: зовнішньо економічний контракт №AN-316 від 20.08.2025 з додатковою угодою №1, експортну митну декларацію країни відправлення №25DE740268662999B2 від 12.09.2025, інвойс №20425 від 29.08.2025, платіжну інструкцію в іноземній валюті №621 від 05.09.2025 року про передоплату товару згідно контракту №AN-316 від 20.08.2025 та інвойсу №20425 від 29.08.2025, товаротранспортну накладну CMR №120925/1 від 12.09.2025, документи про вартість доставки, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 22.12.2021, фотографії пошкоджень автомобіля після ДТП, експертну довідку №2509-439 SA від 12.09.2025.
Водночас, посадовою особою митниці було пред`явлено вимогу про надання додаткових документів, мотивуючи вимогу виявленими у поданих документах розбіжностями, які на думку митного органу, могли свідчити про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень додаткових витрат.
Зважаючи на той факт, що до первинного комплекту документів декларантом були долучені всі передбачені ч.2 статті 53 Митного кодексу України документи, а додаткові документи у декларанта були відсутні, 09.02.2026 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2026/000007/2 та винесено Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204020/2026/000064. Відповідно до приписів статті 55 МКУ, за митною декларацією №26UA204020002519U1 від 09.02.2026 року товар випущений у вільний обіг. 
Порівнявши вимоги митного органу із наявними у справі документами, суд зазначає наступне. 
1. Щодо вимоги №1: «Документ кодом 0380 Рахунок фактура (інвойс) від 08.01.2026 №100061/CV080126 не подана до митного оформлення в повному обсязі, оскільки відсутня друга сторінка даного документу» – судом досліджено долучений до матеріалів справи інвойс №100061/CV080126 та встановлено, що він складений на одному аркуші та не має другої сторінки. Всі дані, що дозволяють ідентифікувати транспортний засіб, вартість та необхідні реквізити у інвойсі наявні.
2. Щодо вимоги №2: «Документ кодом 0380 Рахунок фактура (інвойс) від 08.01.2026 №100061/ CV080126 не містить печаток та підписів сторін зовнішньоекономічної операції; у документі кодом 0380 Рахунок - фактура (інвойс) від 08.01.2026 №100061/CV080126 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) сторін» – суд приймає твердження позивача, що оскільки вказаний рахунок поданий у електронному вигляді, підписи сторін у ньому не проставлялись. Суд також зазначає, що нормами чинного митного законодавства не передбачено обов`язкового зазначення у інвойсі реквізитів контракту, відтак суб`єкт владних повноважень не може вимагати того, що прямо не визначено законом. Інвойс (рахунок-фактура) має містити обов`язкові реквізити для визнання його первинним документом, а саме: назву, дату, реквізити сторін (назва, адреса), опис товарів/послуг (кількість, ціна, сума). Досліджений судом інвойс (рахунок-фактура) від 08.01.2026 №100061/CV080126 містить всі вищезазначені реквізити, а також унікальний номер кузова автомобіля НОМЕР_1 , що дозволяє однозначно ідентифікувати його із даною поставкою. Жодних неточностей або розбіжностей у вказаному інвойсі судом не встановлено, відтак до такої підстави коригування митної вартості суд ставиться критично.
3. За пунктом 3 вимоги: «Пунктом 3.2 Зовнішньоекономічного договору (контакту) від 02.01.2026 №AN-378 передбачено, що валютою платежу та валютою договору є Євро Європейського Союзу/Долари США/польські злоті / швейцарські франки, проте в поданому до митного оформлення документі валютою визначено британські фунти (GBP)»; «Пунктом 3.2 Зовнішньоекономічного договору (контакту) від 02.01.2026 №AN-378 та пункт 2.1 цього ж зовнішньоекономічного договору (контакту) від 02.01.2026 №AN-378 містять розбіжність щодо валютного виміру загальної вартості контракту; пунктом 3.2 Зовнішньоекономічного договору (контакту) від 02.01.2026 №AN-378 та пункт 4.3 цього ж зовнішньоекономічного договору (контакту) від 02.01.2026 №AN-378 суперечать один одному, що не дає змоги пересвідчитися в точному обраному порядку розрахунків між покупцем і продавцем» - - із даного приводу судом досліджено позицію сторін та зміст контракту та встановлено, що пунктом 2.1. контракту визначена, зокрема, можливість виставлення ціни у фунтах стерлінгів. Водночас, позивачем пояснено, а відповідачем не спростовано, що була допущена механічна помилка і у пунктах 2.2 та 3.2 було вказано менший перелік валют. Додатковою угодою №1 від 05.01.2026 дану механічну помилку у пунктах 2.2 та 3.2 було виправлено, доповнивши, що ціни на товар можуть бути виставлені у фунтах стерлінгів. Долучені до справи товаросупровідні документи, а саме інвойс, експортна митна декларація містять дані, що співпадають між собою та дозволяють чітко ідентифікувати імпортований товар, розбіжностей судом не встановлено. 
4. Щодо вимоги №4: «Документ кодом 9610 Копія митної декларації відправлення від 29.01.2026 N926GB14RVB7ILHN6AA4 не містить посилань на зовнішньоекономічний договір (контакт)» - із даного приводу суд вкотре звертає увагу на правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі №813/1350/14, відповідно до якої експортна митна декларація складається експортером, відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера, а Покупець Товару не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства, країни відправлення та внесення до неї відповідної інформації. Сама ж митна декларація не містить жодних розбіжностей або неточностей, повністю кореспондується із іншими товаросупровідними документами та пройшла митне оформлення країни-експортера.
5. За пунктом 5 вимоги: «Документ кодом 9610 Копія митної декларації відправлення від 24.01.2026 Nє26GB0XT9XU8GVNDAA3 в графі «8/6 Statistical value ra 6/5 Gross mass» містить дані, що не кореспондуються з даними, поданими до митного оформлення» - суд погоджується, що вартість у відповідній графі заявлена на рівні 4950 фунтів стерлінгів, яка відповідає даним інвойсу та імпортної митної декларації. Суд також визнає правомірною позицію декларанта, який заявив вагу за експертною довідкою, оскільки саме остання дає змогу визначити точну вагу.
Таким чином, суд вважає, що сумніви митного органу щодо повноти включення складових митної вартості та розбіжностей спростовані первинно поданими до митного оформлення документами.
Дослідивши матеріали справи суд критично ставиться до тверджень відповідача про наявність таких розбіжностей, які могли вплинути на рівень митної вартості, та доходить висновку, що посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Митний орган покликався лише на наявність неточностей, які були спростовані наданими декларантом документами та матеріалами справи.
Суд погоджується, що фактично, єдиною підставою для коригування стала наявність у митного органу інформації щодо цінових рівнів вищих, аніж заявлено до митного оформлення з спірною поставкою. При цьому, митним органом був обраний шостий, резервний метод визначення митної вартості у зв`язку із наявністю у митниці інформації про митну вартість товару, митне оформлення кого проведене за митною декларацією №25UA204130022744U5 від 16.12.2025. Така митна декларація до матеріалів справи відповідачем не долучена, відповідно суд позбавлений можливості встановити, чи була така декларація коректною для порівняння зі спірною поставкою, а також чи не була вона оформлена згідно приписів статті 55 Митного кодексу України, а в подальшому оскаржена у судовому порядку та скасована.
Судом також досліджені електронні повідомлення митного органу про витребування документів №2133545 від 09.02.2026 (згенероване о 17:47:24 год.) та №2133546 від 09.02.2026, (згенероване через хвилину о 17:48:27 год.), тож суд дійшов висновку про формальний підхід посадової особи митниці до контролю митної вартості за спірною поставкою та про допущення процесуального порушення, що проявилось у фактичному позбавленні декларанта можливості надати витребувані документи, оскільки рішення про неможливість прийняття заявленого рівня митної вартості було прийнято фактично одночасно із первинною вимогою.
Суд вважає, що надані позивачем документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених ним у митній декларації та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. Більш того, самі по собі припущення відповідача про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є достатніми для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.
За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.
Отже, митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що єдиною фактичною підставою для здійснення коригування митної вартості лишається наявність у митниці цінової інформації, відмінної від заявленої декларантом. Суд вважає, що посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни.
У своїй сукупності, за досліджених обставин, суд ставиться критично до об`єктивності та правомірності коригування митним органом митної вартості за спірною поставкою.
Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 МК України.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Однозначно трактує цю норму і Вищий адміністративний суд України, яким зазначено, що орган доходів і зборів має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.
Якщо ж декларантом надані всі документи, необхідні для визначення вартості товару за першим методом, а також, якщо зауваження митного органу (щодо наявності розбіжностей, неточностей у документах) не стосуються числових значень вартості товару, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними. До подібних висновків прийшов ВАСУ у своїх постановах від 20.06.2017 року по справі №814/2068/15, від 12.07.2017 року - по справі №815/6984/15, від 05.04.2017 року - по справі №804/1642/15.
Крім того, у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 р. за №2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року») вказано, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МКУ, є підставою для витребування додаткових документів.
Суд вважає, що для митного оформлення митної декларації від 09.02.2026 року №26UA204020002457U4 декларантом були надані всі документи, які дозволяли точно і однозначно встановити вартість, яка була сплачена за товар, що імпортується. 
Таким чином, дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною позивача та відповідача у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про неможливість визнання заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 09.02.2026 року №26UA204020002457U4 і коригування митної вартості за шостим (резервним) методом є безпідставним та протиправним. 
Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд констатує, що усі зауваження відповідача з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є безпідставними та надуманими.
Суд наголошує, що в частині третій статті 53 МК України передбачені чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до частини другої статті 55 МК України.
Разом з тим, обґрунтованість наведених митним органом у графах 33 усіх оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару причин для витребування додаткових документів у позивача та, відповідно, наявності сумніву в правильності визначення останнім митної вартості товару не підтвердилася в ході розгляду справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Згідно з приписами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень у конкретних спірних правовідносинах, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Приписами частини першої та третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини третьої - восьмої статті 137 КАС України, спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.
У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути спів мірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Послуги із офіційного перекладу долучених до справи документів з англійської та польської мови на українську мову, були надані позивачу ПП «Бюро перекладів «АДВАНС». На підтвердження отриманих послуг суду наданий рахунок №30-26 від 27.03.2026 року за перекладацькі послуги, всього на суму 3000,00 грн; платіжну інструкцію №8107 від 27.03.2026 на суму 3000,00 грн. із призначенням платежу: «Оплата за послуги письмового перекладу згідно рахунку №30-26 від 27.03.2026 без ПДВ».
Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 3328,00 грн. відповідно до платіжного доручення №8109 від 27.03.26, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АНХОЛІ" до Рівненської митниці задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204020/2026/000007/2 від 09.02.2026.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АНХОЛІ" за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати на переклад документів в сумі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) та судовий збір у розмірі 3328,00 (три тисячі тристадвадцять вісім грн. 00 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 05 червня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНХОЛІ" (вул. Горохівська, 2А/41,с. Гірка Полонка,Луцький р-н, Волинська обл.,45607, ЄДРПОУ/РНОКПП 45374193) 
Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370) 

Суддя       С.А. Борискін