Справа № 283/222/26
провадження №1-кп/283/165/2026

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
16 червня 2026 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1 
з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , 
з участю прокурора     ОСОБА_3 ,
обвинуваченої     ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 120260655100000043 від 08 січня 2026 року по обвинуваченню: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Малин Коростенського району Житомирської області, громадянки України, з базовою середньою освітою, заміжньої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , не судимої,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,  
ВСТАНОВИВ:
15 грудня 2025 року близько 14-ї години ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку своєї матері ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на привласнення офіційного документу, діючи з корисливих мотивів, з метою використання коштів з карткових (банківських) рахунків для подальшого власного матеріального збагачення та в особистих інтересах, шляхом вільного доступу, привласнила належну ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка знаходилася в гаманці під подушкою в спальній кімнаті будинку та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.
Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винуватою у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
В подальшому, в період часу з 24 грудня 2025 року з 12 години 28 хвилин до 24 грудня 2025 року 15 години 33 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в магазинах с. Слобідки та м. Малин, та з банкомата банку АТ «Ощадбанк», розташованого на площі Соборній, 12 в м. Малині, використовуючи викрадену належну потерпілій ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому неодноразово продовжено, здійснила оплату товару та зняття готівкових коштів в сумі 3000 грн з використанням цієї банківської картки шляхом проведення транзакцій, таким чином таємно викрала з рахунку потерпілої грошові кошти в загальній сумі 4033 гривень, чим завдала ОСОБА_5 майнової шкоди у вищевказаному розмірі.
Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винуватою у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, підтвердила фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просила суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинуваченій роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Вказала, що шкоду обов`язково відшкодує, у вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати.
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлення нею фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченої, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої, відомостей щодо арештів, речових доказів та запобіжного заходу.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незаконне привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При визначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК та ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину відповідно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує її покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винна перебуває у близьких відносинах.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , яка на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, усвідомила протиправність своєї злочинної поведінки, проте не відшкодувала потерпілій завдану шкоду, те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати вимоги статей 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.
По справі процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. 349, 368, 373, 374, КПК України, 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 3 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:
банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , передана на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити останній за належністю;
DVD-R-диски з відеозаписами з камер відеонагляду магазину «Сонечко» в с. Слобідка, проведення слідчих експериментів за участі свідка ОСОБА_6 , за участі підозрюваної ОСОБА_4 - залишити в матеріалах наглядового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя