Справа № 599/583/26
н.п.2/599/424/2026
/ЗАОЧНЕ/

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: 
судді Снігурського В. В., 
при секретарі Куриляк О. Г.,
розглянувши у в м.Зборові у порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кошельок" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  з вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у позику в сумі 8644,32 грн, судових витрат у розмірі 2662,40 грн та витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн, посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором - не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідача, за Договором № 3578706532-606779 від 05 лютого 2022 pоку, утворилась заборгованість в сумі 8644,32 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Представник позивача просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю, щодо постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, який повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився повторно, відзиву чи будь - яких клопотань не надав.
Суд, в силу ст.211, ст.ст.280-282 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін на підставі наявних матеріалів, провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення.

Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що 05.02.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Кошельок" укладено договір № 3578706532-606779 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. 
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено , що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із правилами надання кредитів (надалі Правила) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений. 
У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створено згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». 
Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змістом. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волі сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. 
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», визначено, що електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
На виконання зазначених вимог, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор - 8126, для підписання кредитного договору № 3578706532-606779 від 05 лютого 2022 року, шляхом направлення йому на номер телефону НОМЕР_1 (вказаного відповідачем під час реєстрації в особистому кабінеті) електронного повідомлення СМС-повідомлення. 
Відповідно до вище наведено, обґрунтованим є висновок, що без отримання SMS повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання SMS повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та ОСОБА_1 не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачеві. (даний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19). 
Відповідно до умов Кредитного Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 2900,00 грн (п. 1.1. договору, р. 3. паспорту кредиту); початковий строк кредитування, становить 8 днів, (п. 2.1. договору, р. 3. р. 4 паспорту кредиту, п. 1 графіку розрахунків); дисконтна відсоткова ставка, становить 0,01% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період) визначений п. 3.6. п. 3.7. п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); - Базова процентна ставка, становить 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п. 3.5., п. 3.6., п. 3.7., п. 3.8. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 4. графіку розрахунків). 
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_2 , яку ОСОБА_1 вказав в особистому кабінеті, як банківська картка, на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3578706532-606779 від 05.02.2022 року. 
Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. 
Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 13 лютого 2022 року до 13 травня 2022 року, за ставкою 2,2% на добу.
На момент звернення в суд у позичальника виникла заборгованість за договором №3578706532-606779 від 05.02.2022 року по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою в розмірі 8644,32 грн, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 2900 грн та заборгованості за відсотками за користування позикою 5744,32 грн.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 526, 530, ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якщо зобов`язання встановиться строк термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужим грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошима коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України)
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання перед позивачем, а тому заборгованість за тілом кредиту та відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Позивач також заявив вимоги про стягнення судових витрат: судового збору та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, положеннями ЦПК передбачено, що зменшення витрат можливо лише за тієї умови, якщо інша сторона заявила клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та довела їх неспівмірність. У разі ж відсутності такої заяви від сторони, суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2023 року у справі № 686/31892/19, від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі № 910/4881/18, від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18, від 07.02.2023 у справі № 757/36628/16-ц.
Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним судові витрати по справі, зокрема, 2662,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрати на професійну правничу допомогу в рамках Договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року.

Керуючись ст.ст. 12,81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525,526,530,558,559, 1046-1050, 1054 ЦК України, 
ВИРІШИВ:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрована адреса місця проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок", (ЄДРПОУ 40842831, юридична адреса: 08135, с.Чайки, вул.Антонова буд.8А, Київської області Києво-Святошинського району, Банківські реквізити: ТОВ "КОШЕЛЬОК", код ЄДРПОУ 40842831, код банку - 339500, АТ "ТАСКОМБАНК", НОМЕР_4 ), заборгованість у розмірі - 8644,32 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня його прийняття.

Суддя Зборівського
районного суду   В. В. Снігурський