Провадження № 2/742/582/26 
Єдиний унікальний № 742/6165/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г., 
при секретарі судового засідання - Сірій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики–

УСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції учасників справи.
07.11.2025 р. представник ТОВ «ФК «Гелексі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №8272 від 25.04.2018 р. у розмірі 25 249,50 грн., та стягнути судовий збір у розмірі 2423,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Позов обґрунтовувався тим, що ТОВ «ФК «Гелексі» та   ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики №8272 від 25.04.2018 р. в електронній формі.
Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, заборгованість перед позивачем на дату подання позову складає 25 249,50 грн., з яких: 5 000 грн. – заборгованість за позикою; 20 249,50 грн., – заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.
Відповідач скористалася правом на подання відзиву, у якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свою позицію мотивувала тим, що позивач не довів факт укладення договору саме з нею та отримання нею коштів. Крім того, наголошувала на недоведеності переходу прав кредитора до позивача та заявила про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки з моменту виникнення зобов`язання (2018 рік) минуло понад сім років.
Представник позивача у поданій відповіді на відзив заперечив проти доводів відповідача, посилаючись на те, що матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та наявність непогашеної заборгованості. Зазначив, що відповідач у відзиві не спростував наведених обставин належними та допустимими доказами, зокрема не надав доказів повернення кредитних коштів або припинення зобов`язання з інших підстав. 
У відповіді на відзив позивач заперечив проти аргументів відповідача, зазначивши, що ідентифікація особи під час укладення електронного договору здійснювалася через систему одноразових ідентифікаторів, а строки позовної давності не спливли у зв`язку з дією законодавчих обмежень на період пандемії COVID-19 та воєнного стану.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив про розгляд справи без його участі.
Відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі на адресу зареєстрованого місця її проживання. Подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 23.03.2026 р., для розгляду справи №742/6165/25 визначено головуючого суддю Павлова В.Г.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.2026 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.04.2026 р. витребувано з Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану належним чином завірену копію актового запису про шлюб ОСОБА_2 .
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 
25.04.2018 р. ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 укладеного договір позики №8272, відповідно до умов якого позичальнику надана сума позики в розмірі 5 000,00 грн., строком повернення позики 24.05.2018 р. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01 % в день, розмір комісії складає 1,5 %, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0 %. Договір позики укладено в письмовій електронній формі, шляхом підписання електронним підписом у вигляді одноразового електронного ідентифікатора /а.с.6-9/.
Листом вих. № 8272 від 01.09.2025 р. ТОВ «ФК «Елаєнс» повідомило ТОВ «ФК «Гелексі» про те, що згідно договору укладеного між товариствами № 04/08-17 ПК про надання послуг з переказу грошових коштів фізичним особам без відкриття рахунку ТОВ «ФК «Елаєнс», 25.04.2018 р. перерахувало кошти ОСОБА_1 в сумі 5 000 грн. на картку № НОМЕР_1 /а.с.18-19/.
Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 25.04.2018 р. по 30.07.2025 р., заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Гелексі» за договором позики № 8272 становить 25 249,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. – заборгованість за позикою; 20 249,50 грн., – заборгованість по процентам та комісії за користування позикою /а.с.13-16 зв./.
Відповідно до наданої інформації Прилуцьким відділом ДРАЦС у Прилуцькому районі Чернігівської області вбачається, згідно копії актового запису про шлюб №241 від 18.08.2018 р., що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб. У зв`язку з чим остання змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

VІ. Оцінка Суду.
Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання грошових коштів у кредит у електронній формі, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», адже договір позики був підписаний шляхом накладення простого електронного підпису.
Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Гелексі» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання грошових коштів у позику №8272 від 25.04.2018 р. 
Суд зауважує, що заперечення відповідача щодо неукладення нею договору мають декларативний характер і не підкріплені доказами компрометації її персональних даних або втрати контролю над номером мобільного телефону в спірний період.
Всупереч обумовленим умовам Договору ОСОБА_1 не належно виконала взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки не здійснювала у повному обсязі, щомісячно, у відповідності до встановленого Графіку платежів за Договором погашення заборгованості щодо погашення позики та відсотків за їх користування.
Згідно з вказаним позивачем розрахунком заборгованості завказаним Договором позики №8272 від 25.04.2018 р., заборгованість нарахована станом на 30.07.2025 р., проте нарахування за позикою зупинено на 121 день прострочення у відповідності до вимог облікової політики ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», та становить – 25 249,50 грн. 
Зі змісту ст.526,530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.
Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.Як убачається зі змісту ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З урахуванням аналізу норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Гелексі» підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи належним чином підтверджено факт укладення між сторонами договору позики №8272 від 25.04.2018 р. в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, факт отримання відповідачем грошових коштів, а також наявність непогашеної заборгованості у розмірі 25 249,50 грн., натомість відповідач у відзиві не спростувала зазначених обставин належними та допустимими доказами, зокрема не надала доказів повернення коштів або припинення зобов`язання з інших підстав.
Щодо заяви про сплив строку позовної давності суд зазначає, що перебіг позовної давності з 12.03.2020 р. був продовжений на період дії карантину, а з 24.02.2022 р. - зупинений на період дії воєнного стану, який триває, у зв`язку з чим звернення позивача до суду 07.11.2025 р. є здійсненим у межах установленого законом строку. Отже, строк звернення до суду не є пропущеним, а підстави для відмови у позові з мотивів спливу позовної давності відсутні.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за позикою 5 000,00 грн, заборгованість по процентам та комісії за користування позикою – 20 249,50 грн, а всього – 25 249,50 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

VІІ. Розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду позивачем сплачено 2 423 грн. судового збору /а.с.1/. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір судового збору 2422,4 грн.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого наддав копію договору про надання правової допомоги від 09.07.2025 р., Акт №8272 наданих послуг правничої допомоги від 01.09.2025 р. /а.с.16,21/.
Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданихпослуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. 
Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.
Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявленихвитрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 гривень.
Керуючись ст.ст.13,76-89,258,263-265,271-273,354-355 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» до  ОСОБА_6  про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_6  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» заборгованість за договором позики №8272 від 25.04.2018 р. у розмірі 25 249 (двадцять п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) грн 50 коп.
Стягнути з  ОСОБА_6  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судових витрат та 2000 (дві тисячі) грн витрат на правничу допомогу. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі», 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, буд.10/1, код ЄДРПОУ 41229318;

Відповідач:  ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя         В.Г. Павлов