Справа № 577/2181/26
Провадження № 2/577/1369/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

08 червня 2026 року       м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області 
у складі головуючого судді  Потій Н.В.,
за участю секретаря   Волошко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 85113,94 грн., -

В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції сторін.
ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до суду із заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №240484528 від 10.09.2021 в розмірі 85113,94 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 
Свої вимоги мотивує тим, що 10.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №240484528 у формі електронного документу з використанням електронного підпису та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV3S52Q. Правила надання грошових коштів у кредит перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України укладення договору кредиту та визначають порядок у мови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 20900 грн. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту , у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 22600 грн.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01. В подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторигу відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право №240484528 від 10.09.2021 
23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №240484528 від 10.09.2021 в розмірі 85113,94 грн.
15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК«ЕЙС» уклали договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №240484528 від 10.09.2021 в розмірі 85113,94., з яких: 18755,86 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 66358,08 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій. Також, просить стягнути з відповідача 7000 грн. на правничу допомогу.
Відзив на позов не надано.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.04.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.65).
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» будучи належним чином повідомленим, до суду не з`явився, у п.4 прохальної частини позову прохав розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, в силу вимог п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив, відзив не надав.
08.06.2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
10 вересня 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з заявкою на отримання грошових коштів в кредит (а.с.54)  
10 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №240484528 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: www.moneyveo.ua та обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 20900 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір.
Договір кредитної лінії №240484528 від 10.09.2021 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором - MNV3S52Q. Кредитна лінія надається строком на 30 днів. Строк повернення – 04.12.2021 (п.1.7, 1.8). Пунктом 1.9.2 договору передбачено, що з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 477% річних, що становить 1,31 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. 
Якщо Позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2,10 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. (п.1.9.3) (а.с. 46 на звороті-49)
Згідно довідок ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору №240484528 від 10.09.2021 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 було ініційовано платіжні операції, шляхом надавачу фінансових платіжних послуг: 17.10.2021 – 600 грн., 13.09.2021 - 1100 грн., 10.09.2021 – 20900 грн. (а.с.50-51)
Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з ОСОБА_1 10.09.2021 о 16:18 год. укладено кредитний договір №240484528. Сума кредиту 20900 грн., строк кредитування – 30 днів, процентна ставка 1,98% в день. Одноразовий ідентифікатор MNV3S52Q (а.с.58)
ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с.45-46)
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №240484528 від 10.09.2021, заборгованість станом на 26.12.2025 складає 85113,94 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 18755,86 грн., прострочена заборгованість за процентами – 66358,08 грн. (а.с.41)
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»,  ОСОБА_1 станом на дату продажу та дату придбання – 04.01.2022 мала заборгованість за кредитним договором №240484528 від 10.09.2021 (а.с.38-39,40)
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.40-43), відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №240484528 від 10.09.2021 (а.с.41).
Додатковою угодою №19 від 28.11.2019 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019 до 31.12.2020 (а.с.18-20)
Як вбачається з додаткової угоди 31.12.2020 №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 текст договору факторингу викладено у новій редакції (а.с.18 на звороті-20) 
Відповідно до додаткової угоди №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2022 (а.с.21)
Додатковою угодою від 31.12.2022 №31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2023 (а.с.22 на звороті)
Реєстром прав вимог №167 від 04.01.2022 підтверджується, що право вимоги до ОСОБА_1 перейшло ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 36-37).
31 грудня 2023 додатковою угодою №32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено строк дії договору до 31.12.2024 (а.с.22)
23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №233996578 від 30.09.2021 (а.с.25-27). 
Реєстром прав вимог №1 від 23.02.2024 року підтверджується, що право вимоги до ОСОБА_1 перейшло ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси» (а.с. 28).
15.11.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія» «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 15/07/25-Е (а.с.29 на звороті-31). Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.11.2025, ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» передала, а ТОВ «Фінансова компанія» «ЕЙС» прийняла реєстр боржників, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.32,33,34-37).
Як вбачається з акту звірки взаємних розрахунків від 31.12.2022 станом на 31.12.2022 зі сплати суми фінансування та реєстром прав вимог №167 від 04.01.2022 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, станом на 31.12.2023 фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за реєстром прав вимоги №167 від 04.01.2022 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.24)
Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» від 29.05.2026 на ім`я ОСОБА_1 банком була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_1 до рахунку НОМЕР_2 у гривні. За період з 10.09.2021 по 15.09.2021 була виявлена операція по надходженню грошових коштів в сумі 20900 грн.; 13.09.2021 по 18.09.2021 – в сумі 1100 грн.; 17.10.2021 по 22.10.2021 – в сумі 600 грн. (а.с.68)
ІV. Норми права.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до п.1) ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
V. Оцінка суду.
Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що  ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти не повернула. Заборгованість за кредитним договором №240484528 від 10.09.2021 не сплачувалася. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з  ОСОБА_1 підлягає стягненню 85113,94 грн. заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який отримав право вимоги за кредитним договором.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
VІ. Процесуальні витрати.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним.
Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн. (а.с. 9 ).
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2662,40 грн. судового збору
Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про правничу допомогу №20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Соломко та Партнери», додаткової угоди №25771159959 від 01.09.2025 про надання юридичної допомоги щодо боржника ОСОБА_1 , акт прийому-передачі наданих послуг, згідно яких підтверджується, що бюро «Соломко та Партнери» надало ТОВ «ФК «ЕЙС» наступні послуги: по боржнику ОСОБА_1 , а саме: складання позовної заяви щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості, боржником якого є ОСОБА_1 – 1000, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації – 500 грн., підготовка клопотання щодо отримання інформації – 500 грн. Загальна сума – 7000 грн (а.с.41 на звороті-44)
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд також враховує правовий висновок у постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19, в якій Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Враховуючи положення пункту 2 частини третьої статті 141 ЦПК України та правові висновки щодо застосування цієї норми, які викладені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19, з огляду на критерії обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, незначну складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та обсяг необхідних адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг, суд доходить висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. за складання позовної заяви у малозначному спорі не є співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи. Тому, суд з огляду на критерій обґрунтованості та пропорційності до предмета спору вважає, що витрати на правничу допомогу мають бути відшкодовані у розмірі 5000 грн.
Керуючись ст. 10,11,57-60, 88, 141, 208-209,212,213,214-215,218, 280-281 ЦПК України,-
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 85113,94 грн. - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №240484528 від 10.09.2021 в розмірі 85113,94 грн; сплаченого при зверненні до суду з позовом судового збору в розмірі 2662,40 грн. та 5000 грн витрат на правничу допомогу, а всього на загальну суму 92776,34 грн. (дев`яносто дві тисячі сімсот сімдесят шість грн.. 40 коп)
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄРДПОУ: 42986956, рахунок UA533220010000026506110000013, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд.19, офіс 2005).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Суддя        Н.  В. Потій