ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"25" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 420/37042/24	

За позовом:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 
До відповідача: Споживче товариство «Сузір`я Будова» (65012, м.Одеса, вул.Осипова, 25, код ЄДРПОУ 40355181)
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кобзар Олександра Юрійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )
про визнання незаконними дій, скасування рішення приватного нотаріуса та зобов`язання вчинити певні дії
Суддя Рога Н.В.
Секретар с/з Граненко М.М. 

Представники сторін:

Від позивача: Джаноян Л.А. - на підставі ордера серії ВН № 1653826 від 02.02.2026р.
Від відповідача: не з`явився.
Від третьої особи: не з`явився.

Суть спору: Позивач- ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзар Олександра Юрійовича про визнання вчиненою з порушенням закону та анулювання реєстраційної дії від 01.02.2024р. 18:50:44 №71413222, вчиненої суб`єктом державної реєстрації Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзар Олександром Юрійовичем щодо закриття розділу відносно нерухомого майна – реєстраційний номер об`єкта 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636,3 кв.м, відсоток готовності 78%, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5110137500:44:001:0057, право власності на який було зареєстроване за Споживчим товариством (далі – СТ) «Сузір`я Будова», та про відкриття нового розділу та формування нової реєстраційної справи щодо об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636,3 кв.м, відсоток готовності 78%, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці з кадастровим номером 5110137500:44:001:0057, право власності на який буде зареєстроване за Споживчим товариством «Сузір`я Будова».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2025р. у справі №420/37042/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025р., у задоволенні адміністративного позовну відмовлено. 
Постановою Верховного Суду від 26.11.2025р. у справі №420/37042/24 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2025р. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025р. у справі №420/37042/24 скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 , що справу належить розглядати в порядку господарського судочинства. 
Ухвалою Верховного суду від 19.12.2025р. заяву ОСОБА_1 про направлення справи №420/37042/24 за встановленою юрисдикцією задоволено, справу передано до Господарського суду Одеської області. 
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025р. справу №420/37042/24 передано на розгляд судді Рога Н.В.
Ухвалою суду від 05.01.2026р. прийнято справу №420/37042/24 до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.02.2026р.
02 лютого 2026р. до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову (вх.№3883/23 від 02.02.2026р.), згідно з якою ОСОБА_1 повідомив, що підстави позову залишаються незмінними, однак предмет позову, користуючись наданим ч.3 ст. 46 ГПК України правом, позивач бажає змінити шляхом зміни його формулювання та визначає прохальну частину вимог по справі наступним чином:
1. Визнати незаконними дії СТ «Сузір`я Будова» (код ЄДРПОУ: 40355181) по зверненню з заявою про державну реєстрацію припинення права власності (реєстраційний номер заяви: 59242182, дата та час реєстрації: 01.02.2024 18:39:43) відносно нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636.3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057. 
2. Скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря Олександра Юрійовича індексний номер: 71412941, внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2024 15:50:11, та державну реєстрацію припинення права власності, зареєстроване 01.02.2024 18:39:43, відносно нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636.3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057. 
3. Зобов`язати СТ «Сузір`я Будова» (код ЄДРПОУ: 40355181) звернутися до державного реєстратора з завою про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636.3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057.
Одночасно, 02 лютого 2026р. на адресу суду від позивача надійшла заява (вх.№3896 від 02.02.2026р.) про заміну відповідача по справі. Ухвалою суду від 03.02.2026р. оголошено перерву у судовому засіданні на 06.02.2026р.
Ухвалою суду від 06.02.2026р. заяву ОСОБА_1 про заміну відповідача (вх.№3896 від 02.02.2026р.) у справі №420/37042/24 задоволено, замінено неналежного відповідача у справі №420/37042/24 - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря Олександра Юрійовича, на належного - СТ «Сузір`я Будова» (65012, м.Одеса, вул.Осипова, 25, код ЄДРПОУ 40355181). 
Ухвалою суду від 06.02.2026р. заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову (вх.№3883/23 від 02.02.2026р.) прийнято до розгляду та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря Олександра Юрійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), підготовче засідання у справі №420/37042/24 відкладено на 03.03.2026р.
Ухвалою від 03.03.2026р. підготовче засідання відкладено на 31.03.2026р.Ухвалою суду від 31.03.2026р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2026р. Ухвалою суду від 16.04.2026р. відкладено судове засідання на 14.05.2026р.Ухвалою суду від 14.05.2026р. оголошено перерву у судовому засіданні до 25.05.2026р.
Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).
Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.
У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи. 
При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».
Враховуючи викладене, матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Позивач – ОСОБА_1 , підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, заяві про зміну предмету позову, яка надійшла до суду 02.02.2026р., заяві про заміну відповідача, яка надійшла до суду 02.02.2026р., відповіді на відзив, яка надійшла до суду 31.03.2026р., запереченнях на пояснення третьої особи, які надійшли до суду 31.03.2026р.
Відповідач – СТ «Сузір`я Будова», проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 23.03.2026р.
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кобзар Олександр Юрійович, просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у поясненнях третьої особи щодо позову, які надійшли до суду 04.03.2026р. Також, просить розглядати справу без його участі.

Позивач у справі зазначає, що 11 квітня 2018 року ОСОБА_2 та СТ «Сузір`я Будова» уклали Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №130/М. 
13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 (позивач) став стороною (Пайовиком) вказаного Договору шляхом укладання ним, ОСОБА_2 та СТ «Сузір`я Будова» Додаткової угоди про заміну сторони у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № 130/М. 
Позивач відмітив, що на момент заміни сторони (13.10.2021 р.) у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві №130/М ОСОБА_2 виконала у повному обсязі свій обв`язок щодо сплати паю по вказаному Договору, через що обов`язок позивача щодо сплати паю є виконаним. 
Відповідно до п. 5.9. Статуту СТ «Сузір`я Будова» особа вважається прийнятою в асоційовані члени Споживчого товариства з моменту укладання договору асоційованого членства у споживчому Товаристві та внесення вступного внеску. 
Як зазначає позивач, з 10.10.2022 р. він набув статусу повноправного члена СТ «Сузір`я Будова» відповідно до п.п.4) п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому”.
На твердження позивача, 17.02.2023 р. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кобзар Олександр Юрійович рішенням за індексним номером: 66519957 зареєстрував право власності СТ «Сузір`я Будова» (код ЄДРПОУ: 40355181) на об`єкт нерухомого майна з відкриттям розділу (реєстраційний номер об`єкта: 2695774051100). Об`єктом, який зареєстрував Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кобзар О.Ю. за реєстраційний номером – 2695774051100, є об`єкт незавершеного будівництва – підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею (кв.м): 12636.3, відсоток готовності (%): 78, розташований у м. Одеса по проспекту Гагаріна, будинок 19-21 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057. 
У подальшому, 01.02.2024 р. рішенням приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря Олександра Юрійовича за індексним номером: 71412941, зареєстроване 01.02.2024р. 18:39:43, було здійснено реєстрацію припинення права власності на об`єкт нерухомого майна (за реєстраційним номером - 2695774051100) та закрито розділ щодо нього (номер запису про право власності/довірчої власності: 49333838). Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №389214881 від 01.08.2024р. підставою для закриття розділу щодо нерухомого майна за реєстраційним номером – 2695774051100 є довідка щодо відповідності ТЕП, серія та номер: 29-01-01с/2024, виданий 29.01.2024, видавник: ТОВ "ІНПРОФ ПРОЕКТ" та виключення з проектної документації на будівництво. 
Також, позивач зауважив, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем Олександром Юрійовичем в межах розгляду даної справи в суді першої інстанції (в Одеському окружному адміністративному суді) було повідомлено у запереченнях на відповідь на відзив від 22.01.2025 р. про те, що така реєстраційна дія про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна (за реєстраційним номером - 2695774051100) та закриття відповідно розділу (номер запису про право власності/довірчої власності: 49333838) була ним вчинена за заявою за номером № 59242182 голови СТ «Сузір`я Будова» Новікова О.М. та переліком наданих останнім документів, а саме: Довідка щодо відповідності техніко-економічних показників об`єкта нерухомості від 29.01.2024 р. №29-01-01с/2024; Довідка щодо відповідності техніко-економічних показників об`єкта нерухомості від 29.01.2024 р. №29-01-02с/2024; Заява про державну реєстрацію прав від 01.02.2024 р. №59242182; Заява про державну реєстрацію прав від 01.02.2024 р. №59242286. 
Однак, на твердження позивача, даний перелік документів, які були надані головою СТ «Сузір`я Будова» ОСОБА_3 вказаному приватному нотаріусу, як державному реєстратору для реєстрації припинення права власності та закриття розділу щодо об`єкту нерухомого майна (за реєстраційним номером - 2695774051100), не містив необхідного та обов`язкового для такої дії Рішення Загальних зборів членів СТ «Сузір`я Будова», яким було прийнято рішення щодо проведення такої реєстраційної дії. 
Водночас, СТ «Сузір`я Будова» такі рішення не приймались та протоколи не оформлювались. 
Позивач зазначив, що ч.2 ст.15 Закону України «Про кооперацію» визначено, що до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном. 
Також п. 8.2.10 Статті 8 Статуту СТ «Сузір`я Будова» встановлено, що до компетенції Загальних зборів членів Споживчого товариства належить прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном. 
Тобто, як зазначає позивач, Статут СТ “Сузір`я Будова” передбачає виключну компетенцію Загальних зборів членів СТ “Сузір`я Будова” на прийняття рішень у питаннях володіння, користування та розпорядження його майном, в тому числі об`єктами незавершеного будівництва, які були побудовані за кошти членів товариства.
Таким чином, на думку позивача, для того, щоб Голова споживчого товариства мав право на звернення з заявою про припинення права власності з закриттям розділу відносно об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером: 2695774051100, товариство мало обов`язково провести Загальні збори членів СТ «Сузір`я Будова», на яких мало бути прийняте рішення про проведення таких дій та надання прав голові товариства на подання такої заяви.
Позивач вважає, що дії СТ «Сузір`я Будова» по зверненню для державної реєстрації припинення права власності щодо об`єкту нерухомого майна (за реєстраційним номером - 2695774051100) були вчинені з порушенням норм чинного законодавства України та Статуту товариства, супроводжувались перевищенням повноважень голови СТ «Сузір`я Будова» ОСОБА_3 , та факт реєстрації припинення права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна порушив права позивача, як повноправного члена вказаного кооперативу, на участь у відповідних зборах, голосування та прийняття рішення по питаннях володіння та розпорядження майном коопертиву, передбачені статтею 12, ст.19-1 Закону України “Про кооперацію”.
Щодо Договору про спільну діяльність № 1/Г-19 від 29.08.2016 р. позивач зазначає, що, як відомо з матеріалів реєстраційної справи №2695774051100, цей договір був одним з документів, наданих нотаріусу при відкритті розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2023 р. відносно підземного паркінгу та наземного гаражу відкритого типу, загальною площею 12636.3 кв.м, за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21. 
Метою Договору № 1/Г-19 від 29.08.2016 р.,згідно із п. 10.17, є забезпечення житлом членів та асоційованих членів СТ “Сузір`я Будова”. 
Також п. 5.2.2 Договору № 1/Г-19 від 29.08.2016 р. передбачено, що СТ “Сузір`я Будова” одержує у власність 100 % (сто відсотків) місць у паркінгу, за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21, в повному обсязі. 
Отже, на думку позивача, зміст Договору № 1/Г-19 від 29.08.2016 р. підтверджує факт наявності у СТ “Сузір`я Будова” прав на підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636,3 кв.м, за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21, який на момент укладання Договору № 1/ Г-19 від 29.08.2016 р. ще не був збудований.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.12, ч.2 ст.15, ч.3, 4 ст.19, ст.19-1, Закону України “Про кооперацію”, ст. 190 Цивільного кодексу України, позивач просить визнати незаконними дії Споживчого товариства «Сузір`я Будова» (код ЄДРПОУ: 40355181) по зверненню з заявою про державну реєстрацію припинення права власності (реєстраційний номер заяви: 59242182, дата та час реєстрації: 01.02.2024 18:39:43) відносно нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636, 3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21, на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057; скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря Олександра Юрійовича індексний номер: 71412941, внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2024 15:50:11, та державну реєстрацію припинення права власності, зареєстроване 01.02.2024 18:39:43, відносно нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636, 3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21, на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057 ; зобов`язати СТ «Сузір`я Будова» (код ЄДРПОУ: 40355181) звернутися до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636, 3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21, на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що у СТ «Сузір`я Будова» відсутнє таке майно, як підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636, 3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21, на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057, стосовно якого подано позов.
Відповідач відмітив, що приймав участь у реалізації Договору про спільну діяльність №1/ Г-19 від 29.08.2016р. з метою будівництва групи житлових будинків та паркінгу за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21. Але, з 25.01.2024 р. СТ «Сузір`я Будова» не є учасником будівництва житлових будинків за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21, оскільки вказаний Договір про спільну діяльність розірвано на підставі Додаткової угоди №4 від 25.01.2024р.
Як зауважив відповідач, земельна ділянка, на якій здійснюється будівництво об`єкта за адресою: м. Одеса, пр-т Гагаріна, 19-21, належить Південному управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України, яке є її правокористувачем згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер: 7570115 від 12.12.2016р. Замовником будівництва за адресою: м. Одеса, пр-т Гагаріна, 19-21, зокрема, паркінгу, є Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України згідно Дозволу на виконання будівельних робіт №112182432456 від 31.08.2018р.
Відповідач, посилаючись на ст. 15 Закону України «Про кооперацію», зазначає, що СТ «Сузір`я Будова» не може скликати та проводити загальні збори щодо розпорядження майном товариства в силу відсутності такого майна, у звязку із чим позовні вимоги в частині не скликання та не проведення загальних зборів не підлягають задоволенню.
Окрім цього, відповідач зауважив, що позивач, як повноправний член товариства, наділений правами скликати позачергові збори членів товариства у порядку, встановленому законом та статутом споживчого товариства, та поставити на обговорення і голосування відповідні питання.
Також, на твердження відповідача, перевіривши всі подані документи та повноваження голови товариства, як його керівника, приватний нотаріус прийняв рішення і здійснив реєстраційні дії в межах встановлених законодавством України про державну реєстрацію та виніс відповідне рішення. Підстав для відмови або залишення або зупинення заяви не було. Таким чином, відповідач вважає, що Голова СТ «Сузір`я Будова» діяв в межах, визначених законодавством України.
Крім цього, відповідач повідомив, що введення в експлуатацію V пускового комплексу за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21, відбулось 23.10.2025р., що підтверджується відомостями порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, де у відкритому доступі розміщено відомості про дозвільний документ реєстраційний номер ІУ123251010154, тип – видача сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, назва об`єкта – нове будівництво «будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21, І черга будівництва (V пусковий комплекс)», дата реєстрації в ЄДЕССБ – 23.10.2025. 
Посилаючись на положення законодавства, відповідач зазначає, що підземний паркінг, який введений в експлуатацію, не може бути зареєстрований як об`єкт незавершеного будівництва.
На підставі наведеного вище, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у справі № 420/37042/24 в повному обсязі.
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кобзар Олександр Юрійович, у поясненнях до позовної заяви зазначив, що позивач невірно та неповно трактує та застосовує норми матеріального права.
Так, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 01.02.2024 р. індексний номер : 71413222, однією з підстав для припинення права власності на об`єкт незавершеного будівництва є довідка щодо відповідності ТЕП Серія та номер документа: 29-01 02с/2024, дата документа: 29.01.2024, видавник: ТОВ «ІНПРОФ ПРОЕКТ». 
Зі змісту даної довідки вбачається невідповідність фактичних техніко-економічних показників з зазначеними показниками у Державному реєстрі та проведеній технічній інвентаризації на об`єкт не завершеного будівництва, а також не відповідність відсотку готовності об`єкта, що в свою чергу спричиняє невідповідність зазначеним даним в Державному реєстрі речових прав. 
Третя особа відмітила, що заяву та додані до неї документів було подано головою СТ «Сузір`я Будова» Новіковим О.М. 
Згідно реєстру юридичних осіб, Новіков О.М. є уповноваженим представником та підписантом СТ «Сузір`я Будова». Подані документи відповідали чинному законодавству, а підстав, які передбачені ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для відмови у державній реєстрації, не було. У звязку іхз чим вбачалися підстави для закриття розділу щодо нерухомого майна за реєстраційним номером 2695774051100. 
Третя особа окремо звертає увагу на той факт, що позивач вже звертався з даним питанням до Міністерства юстиції України, залишено без розгляду по суті скаргу ОСОБА_1 від 06.08.2024р. № 05/08/21-01с, оскільки скарга подана особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням не порушено.
Третя особа також зазначає, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційно-правова форма СТ «Сузір`я Будова» – споживче товариство.
Посилаючись на положення Закону України «Про споживчу кооперацію» та Закону України «Про кооперацію», третя особа зазначає, що спеціальні закони, що регулюють відносини у сфері споживчої кооперації, не встановлюють презумпцію жодних прав асоційованого члена на майно СТ «Сузір`я Будова». А отже, сам по собі факт прийняття оскаржуваного рішення не свідчить про порушення прав скаржника у розумінні реєстраційного законодавства.
На підставі вищевикладеного, третя особа просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.
11 квітня 2018р. між ОСОБА_2 (Пайовик) та СТ «Сузір`я Будова» (Товариство) було укладено Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №130/М, згідно з п. 1.1. якого відповідно до статуту Товариства та цього Договору Товариство приймає Пайовика в асоційовані члени Товариства. Пайовик при підписанні даного Договору ознайомився з положеннями Статуту та згоден їх реалізувати.
Згідно з п. 1.2. Договору Пайовик зобов?язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства шляком внесення в повному обсязі своєї частки в Товариство, з метою забезпечення Товариством будівництва
будинку за рахунок внесеного пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску частину витрат, пов?язаних з утриманням Товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах цього Договору, а Товариство зобов?язується забезпечити будівництво будинку, і, після здачі будинку в експлуатацію, передати пайовикові закріплене за ним машиномісце, за умови виконання пайовиком зобов?язань за цим Договором. Розмір частки, зазначений в пункті 2.1, є остаточним і включає в себе витрати Товариства на забезпечення будівництва будинку та виконання всіх необхідних дій для завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію (пай), а також, витрати на утримання Товариства та реалізацію їм заданих цілей і завдань (цільовий внесок), крім випадків, зазначених у п. 2.8 цього Договору.
Пунктом 1.3. Договору сторони закріпили, що пайовик уповноважує Товариство виконати такі дії: реалізувати статутні цілі і завдання відповідно до статуту Товариства, забезпечити будівництво будинку, розпорядитися внесеною ним часткою відповідно до умов цього Договору та Статуту Товариства. 
Характеристики машиномісця закріплюються у Додатку №1 («Специфікація») до даного Договору, який є невід`ємною частиною Договору. 
Згідно з Додатком №1 («Специфікація») до Договору будівельний номер машиномісця – 130.
За умовами п. 4.1.2. Договору пайовик зобов`язаний після здачі будинку в експлуатацію отримати машиномісце у володіння від СТ «Сузір`я Будова» і підписати Акт прийому-передачі нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .. 
Зі змісту п.4.2.1 даного Договору №130/М, СТ «Сузір`я Будова» зобов`язано забезпечити будівництво будинку в строк - IV-й квартал 2021 року.
Як вбачається із матеріалів справи, в період з 17.07.2018р. по 13.10.2018р. ОСОБА_2 здійснила внесення долі (паю) за договором №130/м від 11.04.2018р., що підтверджується копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів. 
13 жовтня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за погодженням СТ «Сузір`я Будова», було укладено Додаткову угоду про зміну «Сторони» у Договорі №130/М від 11.04.2018р., за умовами якої ОСОБА_2 , як первісний пайовик у Договорі асоційованого членства в споживчому товаристві №130/М, була замінена - на нового пайовика ОСОБА_1 . 
Як вбачається із Інформаційної довідки №389214881 від 01.08.2024р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 17.02.2023р. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кобзар О.Ю. відкрив розділ та зареєстрував право власності на об`єкт незавершеного будівництва - підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею (кв.м): 12636,3, відсоток готовності (%): 78 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100), розташований за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки:5110137500:44:001:0057, за СТ «Сузір`я Будова».
Підставою для реєстрації зазначено: інший тип договору, витяг з Державного реєстру речових прав, серія та номер: 75570115, видавник: державний реєстратор Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області Єфремова А.В.; Витяг з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ, серія та номер: ІУ113182261343, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; технічний паспорт, серія та номер: T101:0086-5860-8881-8430, виданий 07.02.2023, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; інший тип договору, договір про будівництво житла в порядку пайової участі (зі змінами та доповненнями), серія та номер: 227/УПБ-70Д. виданий 25.11.2004, видавник: ТОВ "УВГП-СИСТЕМА" та ПУКБ Міністерства оборони України; рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом, документи заявника, серія та номер: бн, виданий 17.02.2023, видавник: Новіков О.М.; інший тип договору, договір про спільну діяльність (зі змінами та доповненнями), серія та номер: 1/Г-19, виданий 29.08.2016, видавник: ТОВ «УВГП-СИСТЕМА», СТ «СУЗІР`Я БУДОВА», ТОВ «БАУБУД»; відомості з ДЗК, серія та номер: 61264143, виданий 17.02.2023, видавник: Державний земельний кадастр. 
В подальшому, 01.02.2024р. приватний нотаріус Кобзар О.Ю. вчинив дії щодо припинення права власності шляхом закриття розділу. Підставою зазначено - виключення з проектної документації на будівництво, довідка щодо відповідності ТЕП, серія та номер: 29-01-01с/2024, виданий 29.01.2024, видавник: ТОВ «ІНПРОФ ПРОЕКТ». 
Згідно деталізованої інформації про об`єкт речових прав за реєстраційний номером - 2695774051100 станом на 01.02.2024 р. 18:50:44 зазначено, що об`єкт нерухомого майна закрито. Відомості внесено до Реєстру 02.02.2024 року 15:58:23, приватний нотаріус Кобзар Олександр Юрійович, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська область, індексним номером рішення: 71413222.
Як вбачається з Довідки №29-01-01с/2024 від 29.01.2024 р. щодо відповідності техніко-економічних показників об`єкта нерухомості, виданої ТОВ «ІНПРОФ ПРОЕКТ» відносно об`єкту незавершеного будівництва - підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею (кв.м): 12 636,3, відсоток готовності (%): 78, в ній зазначено, що при проведенні технічного, візуального обстеження та вивченні правовстановлюючих документів на вище зазначений об`єкт нерухомого майна, було встановлено невідповідність фактичних техніко-економічних показників з зазначеними показниками у Державному реєстрі та проведеній технічній інвентаризації на об`єкт незавершеного будівництва, також невідповідність відсотку готовності об`єкта, що в свою чергу спричиняє невідповідність зазначеним даним в Державному реєстрі речових прав. Таким чином, вказано на проведення повторної технічної інвентаризації з визначенням чітких параметрів об`єкта нерухомості, визначенням загальної площі та визначенням відсотку готовності на поточний час, також скасовано попередню інвентаризаційну справу та подальшу перереєстрацію вищезазначеного об`єкта нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухомість.
Матеріали справи також містять скаргу ОСОБА_1 до Міністра юстиції України, в якій позивач просив доручити Центральній колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 06.08.2024р. №05/08/24-01-с (вх. № СК-4098-24 від 12.08.2024р.) на дії приватного нотаріуса Кобзаря О.Ю., однак на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України від 17.09.2024р. за результатами розгляду вказаної скарги було видано наказ Міністра юстиції України №2389/7 від 30.09.2024р. про залишення цієї скарги без розгляду по суті з підстав того, що дана скарга подана особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням не порушено. 
Предметом даного спору є незгода позивача із припиненням права власності на об`єкт незавершеного будівництва - підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею (кв.м): 12 636,3, відсоток готовності (%): 78, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки:5110137500:44:001:0057, за СТ «Сузір`я Будова» та зобов`язання про повторну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва - підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею (кв.м): 12 636,3, відсоток готовності (%): 78.
Отже, ключовим питанням, яке постає перед господарським судом під час розгляду даної справи, є наявність чи відсутність у позивача порушеного права чи інтересу, та чи призведе задоволення позовних вимог до їх поновлення.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі позивач визначив визнання незаконними дій СТ «Сузір`я Будова» по зверненню з заявою про державну реєстрацію припинення права власності (реєстраційний номер заяви: 59242182, дата та час реєстрації: 01.02.2024 18:39:43) відносно нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636.3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057, скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря Олександра Юрійовича індексний номер: 71412941, внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2024 15:50:11, та державної реєстрації припинення права власності, зареєстроване 01.02.2024 18:39:43, відносно нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636,3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057, а також зобов`язання СТ «Сузір`я Будова» (код ЄДРПОУ: 40355181) звернутися до державного реєстратора з завою про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636, 3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057.
Формулюючи позовні вимоги, позивач, звертаючись до господарського суду з відповідним позовом, підставою позовних вимог визначив той факт, що у СТ «Сузір`я Будова» були відсутні повноваження на звернення з заявою про державну реєстрацію припинення права власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва в силу положень Закону України «Про кооперацію».
Отже, в основі спору стоїть вимога позивача звернутися до державного реєстратора з завою про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636, 3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057.
Водночас, господарський суд звертає увагу, що вищезазначеного об`єкту незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636.3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, станом на теперішній час не існує, так як згідно з відомостями порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, у відкритому доступі розміщено відомості про дозвільний документ реєстраційний номер ІУ123251010154, тип – видача сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, назва об`єкта – нове будівництво «будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21, І черга будівництва (V пусковий комплекс)», дата реєстрації в ЄДЕССБ – 23.10.2025. 
Таким чином, підземний паркінг, щодо якого поданий позов був введений в експлуатацію 23.10.2025 р. 
Вирішуючи питання про відповідність обраного позивачем способу захисту у даній справі, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що у підпунктах 11.82 - 11.85 постанови від 09.02.2022р. у справі №910/6939/20 та підпунктах 8.43 - 8.46 постанови від 16.11.2022р. у справі №911/3135/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому, суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17, від 11.09.2018р. у справі №905/1926/16, від 30.01.2019р. у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019р. у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020р. у справі №145/2047/16-ц та від 16.11.2022р. у справі №911/3135/20).
Водночас, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п. 58 постанови від 26.01.2021р. у справі №522/1528/15-ц, п. 23 постанови від 08.02.2022р. у справі №209/3085/20 та пп 8.49 постанови від 16.11.2022р. у справі №911/3135/20, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.
Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, визнання права, що передбачено у ст. 16 Цивільного кодексу України.
Визнання права є універсальним способом захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів. 
У ст. 392 Цивільного кодексу України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Зі змісту ст. 392 Цивільного кодексу України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності. 
Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.
Господарський суд зазначає, що визнання права власності є ефективним і належним способом захисту прав сторони - покупця, який за договором купівлі-продажу майнових прав повністю сплатив узгоджену в договорі грошову суму, проте не може реалізувати свої права внаслідок недобросовісної поведінки продавця після введення будинку в експлуатацію, який не визнає права покупця на цей збудований об`єкт нерухомості ( у даному випадку паркомісце).
У Постанові від 14.12.2021р. у справі № 344/16879/15-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що положення ст. 392 Цивільного кодексу України підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли між особою, яка відчужила майнові права на квартиру в багатоквартирній новобудові (Сторона 1) та особою, яка такі права придбала (Сторона 2) у випадку, коли об`єкт будівництва (багатоквартирна новобудова) зданий в експлуатацію, проте Сторона 1 не виконує умови зазначеного договору з передачі Стороні 2 усіх необхідних документів для оформлення права власності на квартиру, вартість якої Сторона 2 сплатила в повному обсязі, та не визнає права Сторони 2 на цю збудовану квартиру.
Способи захисту права, обрані позивачем та застосовані судом, повинні найбільш ефективно поновлювати порушені права, а специфіка інвестування в об`єкти будівництва та визначення новоствореного майна як об`єкта захисту права, відмінного від майнових прав на етапі укладення договорів про інвестування в будівництво, які мають різні назви, повинні тлумачитися на користь тієї особи, права якої порушено. Практика визнання права власності на об`єкти нерухомості, розміщені у введених в експлуатацію будинках та спорудах, з огляду на відсутність у позивачів можливості оформити право власності в позасудовому порядку як ефективного способу захисту порушених прав підтримується й Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 1609/6643/12, від 15 травня 2019 року у справі № 522/102/13-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 1609/6645/12, від 26 червня 2019 року у справі № 761/3428/15-ц. 
Отже, у випадку оспорювання чи невизнання за інвестором, який виконав умови договору інвестування, первісного права власності на новостворений об`єкт інвестування, введений в експлуатацію, ефективним способом захисту такого права є визнання права власності на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України. 
Господарський суд зазначає, що право на судовий захист є базовою гарантією цивільного права, закріпленою у ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України. Проте сама можливість звернення до суду ще не означає ефективного захисту.
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду.
Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021р. у справі №916/1415/19, від 26.01.2021р. у справі №522/1528/15-ц, від 08.02.2022р. у справі № 209/3085/20, постанові Верховного Суду від 26.05.2023р. у справі №905/77/21. 
Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.09.2020р. у справі №910/3009/18).
У постанові Верховного Суду від 26.05.2023р. у справі №905/77/21 виснувано, що надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). 
У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Вищезазначене доповнюється у п. 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05.05.2005 у справі «Афанасьєв проти України» Європейського суду з прав людини, де зазначено, що у статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абз. 12 ч. 2 вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам 
Дана позиція відображена у постановах Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17, від 11.09.2018р. у справі №905/1926/16, від 30.01.2019р. у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019р. у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020р. у справі №145/2047/16-ц, від 15.09.2020р. у справі № 469/1044/17.
Ключова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає в тому, що саме позивач визначає, яке право порушене і який спосіб захисту є належним. Суд не підміняє сторону в цьому виборі, а лише оцінює його обґрунтованість за результатами розгляду справи (постанова ВП ВС від 02.02.2021р. у справі № 925/642/19).
Верховний Суд послідовно підкреслює, що ефективний спосіб захисту — це той, який призводить до конкретного правового результату. Іншими словами, суд має оцінювати не лише юридичну правильність вимоги, а й її практичні наслідки: чи досягне позивач тієї мети, заради якої звернувся до суду (зокрема, постанова КЦС Верховного Суду від 04.10.2023р. у справі № 446/1/22).
Беручи до уваги те, що станом на теперішній час такого об`єкту нерухомості як об`єкт незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636,3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057 не існує, господарський суд приходить до висновку про те, що задоволення позовних вимог не призведе до відновлення порушених прав позивача.
Обрання позивачем неналежного чи неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021р. у справі №916/1415/19, від 02.02.2021р. у справі №925/642/19, від 22.06.2021р. у справі №200/606/18, від 01.03.2023р. у справі №522/22473/15-ц, від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, постанові Верховного Суду від 15.03.2024 у справі №904/192/22.
Враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до СТ «Сузір`я Будова» у повному обсязі. 
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі “Серявін та інші проти України” зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі “Трофимчук проти України” (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123,129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова» про визнання незаконними дій Споживчого товариства «Сузір`я Будова» (код ЄДРПОУ: 40355181) по зверненню з заявою про державну реєстрацію припинення права власності (реєстраційний номер заяви: 59242182, дата та час реєстрації: 01.02.2024 18:39:43) відносно нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636,3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057 ; скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря Олександра Юрійовича індексний номер: 71412941, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2024 15:50:11, та державної реєстрації припинення права власності, зареєстроване 01.02.2024 18:39:43, відносно нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2695774051100, об`єкта незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636,3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057 ; зобов`язання Споживчого товариства «Сузір`я Будова» (код ЄДРПОУ: 40355181) звернутися до державного реєстратора з завою про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: підземний паркінг та наземний гараж відкритого типу, загальною площею 12636.3 (кв.м), відсоток готовності (%): 78, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Гагаріна, будинок 19-21 на земельній ділянці за кадастровим номером: 5110137500:44:001:0057 – відмовити повністю. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 26 травня 2026 р.

Суддя Н.В. Рога