ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/19476/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року (суддя Царікова О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з травня 2022 року по червень 2022 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з травня 2022 року по червень 2022 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 у позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2025 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року в адміністративній справі №160/19476/23 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 26.06.2025 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року скасовано. Направлено справу №160/19476/23 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Зазначено, що суд не врахував, що у зв`язку з безпосередньою участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, за спірний період.
Судом першої інстанції було безпідставно встановлено для позивача надзвичайні та заздалегідь недосяжні стандарти доказування, оскільки видавником відповідних документів є відповідач, а обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Також зазначено, що судом не надана оцінка наступним доказам: бойове розпорядження ТГр «Криви Ріг» №169док ОКП-КРИВИЙ РІГ. 09.15 05.05.2022; бойове розпорядження №28 керівника сектору «В» (командира 237 БТрО); бойове розпорядження від 13.04.2022 року №129; бойове розпорядження командира №133 ОКП; бойове розпорядження тактичної групи «Кривий Ріг» № 208дск.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Як було встановлено судом першої інстанції, за твердженнями позивача, в період часу з квітня 2022 року по червень 2022 року включно ОСОБА_1 забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), які полягали у запобіганні прориву противника на території Дніпропетровської області на підставі бойових розпоряджень.
16 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому за участь в бойових діях з травня по жовтень 2022 року включно, щомісячну доплату у вигляді додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн., передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 р. з урахуванням фактично виплачених сум.
Листом військової частини НОМЕР_2 від 14 червня 2023 року №1314/2/56/100/5913 представника позивача повідомлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється особовому складу в розмірах згідно наказу командира частини на підставі рапортів командирів підрозділів. З метою вирішення питання, ОСОБА_1 пропонується звернутися рапортом та надати необхідні документи.
Як встановлено з довідки, виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 , за період з квітня 2022 року по червень 2022 року була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
У зв`язку з тим, що позивачу відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не була виплачена додаткова винагорода за період з травня 2022 року по червень 2022 року включно в розмірі 100 000, 00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що наявними матеріалами справи не підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі до 100 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з травня 2022 року по червень 2022 року.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до частин 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжувався.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 , на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою від 07.07.2022 №793, яка застосовується з 24.02.2022, відповідно до якого установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Судом першої інстанції вірно було враховано відсутність в матеріалах справи бойових донесень або постових відомостей, рапортів командира підрозділу про участь позивача у бойових діях або заходах/виконанні бойових (спеціальних) завдань, а також довідки про безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.
Суд вірно врахував, що лише сам факт несення військової служби на підставі бойового розпорядження військової частини НОМЕР_1 не є достатньою підставою для нарахування та виплати відповідачем збільшеної додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.
Згідно з абзацами другим, третім пункту 2 розділу І Порядку виплати винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Центрального управління Служби безпеки України від 09 березня 2016 року № 115 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 березня 2016 року за № 419/28549, бойові дії - оборонні або наступальні тактичні дії підрозділів, узгоджені за метою, місцем і часом удари, вогонь і маневр для відбиття ударів противника, його знешкодження та виконання інших завдань з використанням різних видів зброї (озброєння) для знешкодження, подавлення, виснаження і руйнування у визначеному районі впродовж певного часу; бойовий наказ (розпорядження) - рішення начальника підрозділу (групи тощо) про виконання підрозділом (групою тощо) бойових завдань (заходів, у тому числі оперативно-бойових), яке доводиться усно (в тому числі технічними засобами зв`язку) з подальшим занесенням у відповідні документи, письмово або графічно на карті, з можливістю уточнення під час їх виконання.
Суд вірно зазначив, що бойовий наказ (розпорядження) фактично є правовою підставою участі військовослужбовця у бойових діях або у забезпеченні здійснення відповідних заходів і не доводить факту такої участі, тобто, не є достатнім свідченням того, що військовослужбовець протягом всього періоду відрядження на підставі бойового наказу брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
У постанові Кабінету Міністрів України N 168, «бойове завдання» використовується для визначення умов, за яких військовослужбовці отримують винагороди. Це визначення охоплює безпосередню участь у бойових діях; виконання спеціальних завдань у зоні бойових дій або в умовах, пов`язаних із ризиком для життя; операції чи завдання, пов`язані із забезпеченням безпеки в умовах воєнного стану.
Відповідно до п. 4 розділу XXXIV Порядку № 260, факт виконання бойового (спеціального) завдання має бути підтверджений відповідними документами, а саме бойовим наказом (розпорядження), журналом бойових дій та рапортом командира про участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань).
Факт безпосередньої участі у таких діях та заходах має бути підтверджений додатковими (крім бойового наказу (розпорядження)) доказами (наприклад, витягом з журналу бойових дій, витягом з журналу ведення оперативної обстановки, копією бойового донесення, копією рапорту начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу), де проходив службу в певні періоди часу військовослужбовець, про його участь у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань - із зазначенням кількості днів такої участі, довідкою про участь у бойових діях чи визначених заходах із зазначенням кількості днів такої участі.
Позивачем зазначених документів не було надано. 
Суд дійшов вірного висновку, що наявними матеріалами справи не підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі до 100 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з травня 2022 року по червень 2022 року.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Суд вірно врахував, що в матеріалах справи відсутні бойові донесення або постові відомості, а також рапорти командира підрозділу про участь позивача у бойових діях або заходах/виконанні бойових (спеціальних) завдань, та відсутня довідка про безпосередню участь безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. Крім того, матеріали справи не містять бойове розпорядження (наказ командира військової частини НОМЕР_1 ) про залучення позивача до ведення бойових дій (до виконання бойових завдань) у районі ведення бойових дій на території Дніпропетровської області з квітня року по червень 2022 року.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш