Справа № 357/11281/26
1-кп/357/1070/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 
розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 12026116250000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Зоринськ Перевальського району Луганської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, із вищою освітою, працює на посаді водія в ТОВ «Уклон Україна», інвалід 3 групи з дитинства, раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, 

У С Т А Н О В И В:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026116250000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2026, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. 

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У січні 2026 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив терміново придбати посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «В» для використання у власних потребах.
При цьому, ОСОБА_3 , достовірно знав, що для отримання посвідчення водія необхідно пройти відповідне навчання, а бланк посвідчення виготовляється та видається уповноваженими державними органами.
Попри це, ОСОБА_3 за допомогою мережі інтернет зв`язався та домовився із невстановленою особою, яка за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія.
З метою реалізації домовленості ОСОБА_3 , у січні 2026 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом використання месенджеру на власному мобільному телефоні відправив невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа за допомогою служби доставки «Нова Пошта», передала ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, а саме, посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 5641 від 17.02.2026 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», з метою його використання іншою особою, за що сплатив грошові кошти в сумі 18000,00 гривень.
Крім цього, 17 червня 2026 року приблизно о 02 год 05 хв в АДРЕСА_3 , на автодорозі, працівниками полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, а саме поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ОСОБА_4 було зупинено транспортний засіб - автомобіль марки Ford Fusion, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . 
Під час вимоги працівників поліції надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія НОМЕР_1 є підробленим, маючи злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документу з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права на керування транспортним засобом, надав для перевірки підроблений документ, а саме посвідчення водія на власне ім`я, серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 5641 від 17.02.2026, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, яке придбав у лютому 2026 року у невстановленої досудовим розслідуванням особи.
За таких обставин ОСОБА_3 вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а також використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

3. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Частина 1 статті 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут. 
Санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.
Частина 4 ст. 358 КК України передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа.
Санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк
У відповідності до приписів ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 4 ст. 358 КК України відноситься до проступків.
Частиною 2 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК заявлене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Також до обвинувального акта додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні від 30.06.2026. 
Відтак Суд розглянув обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

4. У відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до змісту обвинувального акта та заяви обвинуваченого ОСОБА_3 обставинами, встановленими органом досудового розслідування та не оспорюваними учасниками кримінального провадження, є такі: 
У січні 2026 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив терміново придбати посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «В» для використання у власних потребах.
При цьому ОСОБА_3 , достовірно знав, що для отримання посвідчення водія необхідно пройти відповідне навчання, а бланк посвідчення виготовляється та видається уповноваженими державними органами.
Попри це, ОСОБА_3 за допомогою мережі інтернет зв`язався та домовився із невстановленою особою, яка за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія.
З метою реалізації домовленості ОСОБА_3 , у січні 2026 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом використання месенджера на власному мобільному телефоні відправив невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа за допомогою служби доставки «Нова Пошта», передала ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, а саме, посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 5641 від 17.02.2026 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», з метою його використання іншою особою, за що сплатив грошові кошти в сумі 18000,00 гривень.
Крім цього, 17 червня 2026 року приблизно о 02 год. 05 хв. в м. Узин Білоцерківського району Київської області по вул. Незалежності, 24 на автодорозі, працівниками полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, а саме поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ОСОБА_4 було зупинено транспортний засіб - автомобіль марки Ford Fusion, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . 
Під час вимоги працівників поліції надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія НОМЕР_1 є підробленим, маючи злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документу з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права на керування транспортним засобом, надав для перевірки підроблений документ, а саме посвідчення водія на власне ім`я, серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 5641 від 17.02.2026, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, яке придбав у лютому 2026 року у невстановленої досудовим розслідуванням особи.

5. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Зокрема обвинувачений повністю визнав свою вину, погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

6. Мотиви призначення покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд у відповідності до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади, шкоди іншим особам не завдав, має постійне місце проживання, відповідно до довідки-характеристики ОСОБА_3 характеризується посередньо, на обліку та соціальному супроводі в КУ «Центр з надання соціальних послуг» Узинської міської ради не перебуває, працевлаштований, інвалід 3 групи з дитинства згідно з пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 06.05.2010, взятий на облік внутрішньо-переміщеної особи, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його ставлення до вчиненого, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе без його ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання: 
- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100,00 грн (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок).
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень  ОСОБА_3 призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100,00 грн (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок).
Суд вважає, що призначення покарання у виді пробаційного нагляду або обмеження волі зважаючи на відсутність майнової шкоди для третіх осіб, наявність обставини, що пом`якшує покарання, буде надто суворим для обвинуваченого покаранням.

7.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
7.1. Цивільний позов.
Цивільний позов у справі не заявлявся. 

7.2.Процесуальні витрати.
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як вбачається зі наданих прокурором матеріалів витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 5 776,32 грн, що підтверджується:
- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 12026116250000060, висновок експерта від 17.06.2026 № СЕ-19/111-26/33177-ДД, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 5 776,32 грн;
З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_3 витрати на проведення експертного дослідження у сумі 5 776,32 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

7.3.Винагорода викривачу.
Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

7.4. Спеціальна конфіскація.
Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

7.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.
7.5.1.Запобіжні заходи.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не застосовувались.

7.5.2.Арешт майна.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.
Ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 18.06.2026 накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ №5641 17 лютого 2026 року, на право керування транспортними засобами категорії В, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження №12026116250000060 від 17 червня 2026 року.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на те, що суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, має вирішити долю речових доказів, наявні підстави для скасування арешту зазначеного майна.

7.5.3.Щодо речових доказів і документів.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Постановою дізнавача від 17.06.2026 про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження, у цьому кримінальному провадженні визнано речовим доказом посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого ТСЦ 5641 від 17.02.2026, що по зовнішньому огляду має ознаки підроблення та яке в подальшому було поміщено до спецпакету NPU 6088502, який зберігається у матеріалах справи № 357/11281/26, провадження № 1-кп/357/1070/26.
Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує речові докази, а саме:
-посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого ТСЦ 5641 від 17.02.2026, що по зовнішньому огляду має ознаки підроблення та яке в подальшому було поміщено до спецпакету NPU 6088502, який зберігається у матеріалах справи № 357/11281/26, провадження № 1-кп/357/1070/26 – зберігати при матеріалах справи; 
Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1.  ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
1.2. Призначити  ОСОБА_3  покарання:
-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100,00 грн (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок).
-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
1.3. Призначити  ОСОБА_3  остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100,00 грн (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок).
2. Стягнути з           ОСОБА_5  на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 5 776,32 грн (п`ять тисяч сімсот сімдесят шість гривень 32 копійки).
3. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 18 червня 2026 року у справі № 357/1392/26 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ №5641 17 лютого 2026 року, на право керування транспортними засобами категорії В, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 
4. Речові докази, а саме: 
- посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого ТСЦ 5641 від 17.02.2026, що по зовнішньому огляду має ознаки підроблення та яке в подальшому було поміщено до спецпакету NPU 6088502, який зберігається у матеріалах справи № 357/11281/26, провадження № 1-кп/357/1070/26 – зберігати при матеріалах справи.
5. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
6. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_6