ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1164/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1164/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК", 69096, м.Запоріжжя, вул.Дніпровські пороги, буд.19, кв.135, код ЄДРПОУ 44848575 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ", 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Хліборобів, буд.30, кімн.3, код ЄДРПОУ 23365572 
про стягнення заборгованості 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" про стягнення заборгованості у розмірі 119 357,07 грн, 3 % річних у розмірі 12 164,61 грн, інфляційних втрат у розмірі 42 684,62 грн, судового збору розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 справу № 904/1164/26 передано на розгляд судді Перовій О.В.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2026 у справі № 904/1164/26 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" заборгованість у розмірі 119 357,07 грн (сто дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят сім гривень 07 копійок), 3 % річних у розмірі 12 164,61 грн (дванадцять тисяч сто шістдесят чотири тисячі 61 копійка), інфляційні втрати у розмірі 42 684,62 грн (сорок дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 62 копійки) та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок). 
До канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" - адвоката Зарвія Руслана Леонідовича надійшла заява від 05.05.2026 про ухвалення додаткового рішення, якою просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 050,00 грн. 
До канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" - адвоката Зарвія Руслана Леонідовича надійшло клопотання від 07.05.2026 про долучення до матеріалів справи платіжної інструкції від 07.05.2025 № 4 про оплату послуг за надання професійної правничої допомоги у розмірі 15 050,00 грн. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2026 прийнято заяву представника позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" - адвоката Зарвія Руслана Леонідовича про ухвалення додаткового рішення до розгляду та встановлено учасникам справи строк до 29.05.2026 для надання до суду письмових пояснень, заперечень. 
Станом на 01.06.2026 відповідач заперечень щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суду не надав. 
Суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення заяви по суті та прийняття обґрунтованого додаткового рішення. 
Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України). 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (частина четверта статті 240 ГПК України).
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 240 ГПК України).
Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, додаткове рішення прийнято без його проголошення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про ухвалення додаткового рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов висновку про задоволення клопотання позивача у повному обсязі з огляду на таке. 
Приписами пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 050,00 грн. 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду:
- договір від 01.04.2024 про надання правничої допомоги № BL03-04/24, укладений між Адвокатським об`єднанням "Бізнес Енд Лекс" (далі – Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" (далі – клієнт);
- додаткову угоду від 06.03.2026 до договору від 01.04.2024 про надання правничої допомоги № BL03-04/24;
- ордер серії АЕ № 1450887 від 26.12.2025 на надання правничої допомоги;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3618 від 09.02.2018; 
- акт наданих послуг від 09.03.2026 № 1 на суму 15 050,00 грн;
- платіжну інструкцію від 07.05.2026 № 4 на суму 15 050,00 грн.
Так, за умовами пункту 1.1 договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.
Згідно пункту 2.1. договору адвокат має право, зокрема, бути представником клієнта в судових установах усіх рівнів та інстанцій, вести від імені клієнта справи в судових установах усіх рівнів та інстанцій з усіма правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.
За послуги надані Адвокатським об`єднанням клієнт сплачує гонорар у розмірі згідно домовленості сторін. Сплата гонорару за цим договором здійснюється шляхом безготівкового банківського перерахування відповідної грошової суми на банківський рахунок Адвокатського об`єднання (пункт 4.1. договору). 
На підтвердження факту надання послуг відповідно до умов цього договору складається акт наданих послуг, який підписується сторонами (пункт 4.2. договору). 
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 8.1. договору). 
Строк дії договору починає свій перебіг у момент. визначений у п.8.1. договору та закінчується 31 грудня 2024 року (пункт 8.2. договору).
Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 (тридцять) календарних днів до дати закінчення дії договору жодна із сторін не заявить про намір його розірвання (пункт 8.3. договору). 
Додатковою угодою від 06.03.2026 до договору від 01.04.2024 про надання правничої допомоги № BL03-04/24 вартість надання правничої допомоги клієнту в суді першої інстанції складає 3 500,00 грн за одну годину роботи адвоката. 
З акту наданих послуг від 09.03.2026 № 1 до договору від 01.04.2024 про надання правничої допомоги № BL03-04/24 вбачається, що Адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв правову допомогу, вартість якої становить 15 050,00 грн (4 години 30 хвилин), а саме: 09.03.2026 складання (аналіз доказів наданих клієнтом, пошук актуальних правових висновків, викладених у постановах Верховного суду щодо порядку відступлення права вимоги, поштового направлення повідомлення боржнику про відступлення права вимоги, необов`язковості передачі оригіналів документів, тощо, проведення розрахунку сум 3 % річних, інфляційних втрат з врахуванням наявних доказів, викладення сформованої правової позиції в тексті позовної заяви, найменування файлів додатків та завантаження до позовної заяви) позовної заяви про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" основної заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат, направлення пакету документів (позов з додатками для суду та для відповідача) засобами ЄСІТС.
Підписуючи даний акт, клієнт підтвердив, що отримав у повному обсязі правову допомогу, зауважень щодо кількості та якості наданих юридичних послуг не має. 
Згідно із частиною четвертою статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача;  у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, коли на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару, сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 922/4812/21).
За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 16.06.2022 року у справі № 873/244/21, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. 
У даному випадку витрати відповідача на правничу допомогу були неминучі.
Критерії реальності та розумності застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України», від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33 - 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 у справі № 906/432/19 наголосив, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 Господарського процесуального кодексу України.
Суд звертає увагу, що відповідачем не були подані заперечення з приводу розміру судових витрат позивача на правничу допомогу.
Отже витрати позивача на професійну правничу допомогу є такими, що реально понесені та обґрунтовані.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 15 050,00 грн. 
Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1164/26 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ", 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Хліборобів, буд.30, кімн.3, код ЄДРПОУ 23365572 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК", 69096, м.Запоріжжя, вул.Дніпровські пороги, буд.19, кв.135, код ЄДРПОУ 44848575 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 050,00 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят гривень 00 копійок).

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складене 01.06.2026

Суддя	 	О.В. Перова