ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року
м. Київ 

справа № 935/1913/22
провадження № 61-10310св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:
позивач - виконувач обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області,
відповідачі: ОСОБА_1 , Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області, 
третя особа - Басейнове управління водних ресурсів річки Прип`ять,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 , Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа - Басейнове управління водних ресурсів річки Прип`ять, про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання повернути земельну ділянку

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Свистуленко Мирослави Петрівни на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2024 року у складі судді Василенка Р. О. та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 березня 2025 року у складі колегії суддів: Шевчук А. М., Коломієць О. С., Талько О. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року виконувач обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати пункт 1 розпорядження голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - Коростишівська РДА) від 04 лютого 2009 року № 94 «Про затвердження проектно-технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності» в частині затвердження проектно-технічної документації із землеустрою щодо визначення грошової оцінки та величини середньої частки (паю) у фізичних гектарах земельної ділянки селянського (фермерського) господарства «Мрія» (далі - СФГ «Мрія») і надання дозволу на виготовлення державних актів у власність, що розташована за межами населеного пункту с. Шахворостівка на території Шахворостівської сільської ради, за рахунок земель СФГ «Мрія» ОСОБА_2 , площею 3,2731 га;
зобов`язати ОСОБА_1 повернути державі в особі Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області земельну ділянку, кадастровий номер 1822588400:18:000:0035;
скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Василенка О. А., Київський міський нотаріальний округ, від 14 квітня 2018 року № 40631870 про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1822588400:18:000:0035 за ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що на підставі розпорядження голови Коростишівської РДА від 04 лютого 2009 року № 94, зокрема, ОСОБА_2 наданий дозвіл на виготовлення державного акта для набуття у власність земельної ділянки за межами населеного пункту с. Шахворостівка на території Шахворостівської сільської ради за рахунок земель СФГ «Мрія». 

24 грудня 2010 року Коростишівська РДА видала ОСОБА_2 державний акт серії ЯЛ № 440125 на право власності на спірну земельну ділянку площею 3,2731 га, кадастровий номер 1822588400:18:000:0035. 

14 квітня 2018 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу відчужив спірну земельну ділянку ОСОБА_1 . 

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Згідно з інформацією Басейнового управління водних ресурсів річки Прип`ять на спірній земельній ділянці розташований водний об`єкт, і ця водойма не має замкнутого циклу руху води, оскільки розташована на р. Жерем?янка. Спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду. Відповідно до статті 122 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Коростишівська РДА не була уповноважена на передання такої землі у приватну власність. 

Також Коростишівська РДА, передаючи у приватну власність спірну земельну ділянку, порушила норми статті 20 ЗК України щодо порядку зміни цільового призначення земельної ділянки, оскільки для ведення фермерського господарства надано земельну ділянку водного фонду. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для визнання такого рішення незаконним і його скасування. З метою усунення перешкод у володінні спірною земельною ділянкою водного фонду рішення державного реєстратора про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1822588400:18:000:0035 за ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

У зв`язку з цим прокурор просив позов задовольнити. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Коростишівський районний суд Житомирської області рішенням від 24 вересня 2024 року позов задовольнив. Визнав незаконним та скасував пункт 1 розпорядження голови Коростишівської РДА від 04 лютого 2009 року № 94 «Про затвердження проектно-технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності» в частині затвердження проектно-технічної документації із землеустрою щодо визначення грошової оцінки та величини середньої частки (паю) у фізичних гектарах земельної ділянки СФГ «Мрія» і надання дозволу на виготовлення державних актів у власність, що розташована за межами населеного пункту с. Шахворостівка на території Шахворостівської сільської ради, за рахунок земель фермерського господарства «Мрія» ОСОБА_2 , площею 3,2731 га.
Зобов`язав ОСОБА_1 повернути державі в особі Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області земельну ділянку, кадастровий номер 1822588400:18:000:0035.
Скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер 1822588400:18:000:0035 (запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 14 квітня 2018 року № 40631870).
Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Оскільки спірна земельна ділянка із розташованою на ній водоймою, яка не має замкнутого циклу води, що знаходиться на р. Жерем`янка, не могла передаватися у власність ОСОБА_2 разом з водоймою незалежно від її площі, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про визнання незаконним та скасування пункту 1 розпорядження голови Коростишівської РДА від 04 лютого 2009 року № 94 підлягає задоволенню, як і вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку. Оскільки підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання недійсним документа, на підставі якого було проведено першочергову державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, яка в подальшому відчужена на користь ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що також підлягає задоволенню і вимога про скасування державної реєстрації права власності.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Житомирський апеляційний суд постановою від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2024 року залишив без змін.

Судове рішення апеляційний суд мотивував тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У серпні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Свистуленко М. П. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 березня 2025 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказувала те, що суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України). 

Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами того, що відомості публічної кадастрової карти та фотозображення з публічно доступного і відкритого сервісу «Google Maps,» надані прокурором у паперовому вигляді без ознак будь-якого посвідчення та без вказівки, що це є паперова копія електронного доказу, і не досліджувалися у суді як електронний доказ за допомогою технічних засобів. Окремо сайт Публічної кадастрової карти та сервіс «Google Maps» у судовому засіданні не досліджувалися. До того ж ці відомості роздруковані 04 вересня 2024 року, тобто через 15 років від моменту прийняття оскаржуваного розпорядження голови Коростишівської РДА, зображення Google - карти та відкриті дані земельного кадастру України були подані з порушенням, встановленого частиною другою статті 83 ЦПК України строку, адже згідно із вказаною нормою позивач та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з позовною заявою.

Задовольняючи позов, суди не дослідили питання встановлення (існування) у конкретному випадку прибережних смуг (у матеріалах справи немає будь-якої технічної документації), їх співвідношення з розміром спірної земельної ділянки. Водночас матеріали справи містять суперечливу інформацію щодо накладення спірної земельної ділянки на землі водного фонду.

У матеріалах справи немає (і не були предметом дослідження) доказів існування обставин, що могли бути підставами для витребування (повернення) земельної ділянки у добросовісного набувача без будь-якого відшкодування (компенсації) її вартості.

У вересні 2025 року Коростишівська окружна прокуратура подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, посилаючись на те, що вони є законними й обґрунтованими. 

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

03 вересня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2026 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи 

Суди попередніх інстанцій встановили, що 28 червня 1995 року ОСОБА_2 виданий державний акт на право постійного користування землею 09-00 серії ЖТ № 000012, згідно з яким він на підставі рішень Коростишівської районної ради народних депутатів Коростишівського району Житомирської області від 12 жовтня 1992 року та від 12 травня 1995 року отримав право постійного користування земельною ділянкою площею 29,32 га в межах згідно з планом для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Шахворостівської сільської ради.

Розпорядженням голови Коростишівської РДА від 21 травня 2008 року № 278 надано згоду на розроблення проектно-технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_2 та іншим громадянам із земель СФГ «Мрія» (державний акт на право постійного користування землею 09-00 серії ЖТ № 000012) в розмірі земельної частки (паю) члена реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», що становить 3,05 га кожному члену фермерського господарства.

Висновком начальника управління Держкомзему у Коростишівському районі від 16 жовтня 2008 року № 2987 погоджено проектно-технічну документацію із землеустрою щодо визначення грошової оцінки та величини середнього частки (паю) у фізичних гектарах земельної ділянки СФГ «Мрія» та виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку членам господарства. Одночасно повідомлено, що агротехнічні і землевпорядні обмеження на використання земельної ділянки для ведення фермерського господарства відсутні.

Розпорядженням голови Коростишівської РДА від 04 лютого 2009 року № 94 затверджено проектно-технічну документацію із землеустрою щодо визначення грошової оцінки та величини середньої частки (паю) у фізичних гектарах земельної ділянки СФГ «Мрія» і надано дозвіл на виготовлення державних актів у власність, що розташована за межами населеного пункту с. Шахворостівка на території Шахворостівської сільської ради за рахунок земель СФГ «Мрія», зокрема, ОСОБА_2 , площею 3,2731 га.

24 грудня 2010 року управління Держкомзему у Коростишівському районі на підставі розпорядження Коростишівської РДА від 04 лютого 2009 року № 94 видало ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 440125 щодо земельної ділянки площею 3,2731 га, кадастровий номер 1822588400:18:000:0035, що розташована на території Шахворостівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30 червня 2022 року власником земельної ділянки площею 3,2731 га, кадастровий номер 1822588400:18:000:0035, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, на підставі договору купівлі-продажу від 14 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О. А., реєстровий номер 987, є ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією Басейнового управління водних ресурсів річки Прип`ять від 22 вересня 2021 року № 02-1539 на земельній ділянці з кадастровим номером 1822588400:18:000:0035 розташований водний об`єкт площею 3,2731 га. При цьому водойма на вказаній земельній ділянці не має замкнутого циклу руху води, оскільки розташована на р. Жерем`янка, а тому не відноситься до замкнених природних водойм.

Факт, що на земельній ділянці з кадастровим номером 1822588400:18:000:0035 розташований водний об`єкт, підтверджується актом обстеження постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, будівництва, архітектури та благоустрою Харитонівської сільської ради від 28 липня 2022 року, відповідно до якого комісія у складі: депутата Харитонівської сільської ради - члена комісії з питань земельних відносин, природокористування, будівництва, архітектури та благоустрою Башинської Н. М. , депутата Харитонівської сільської ради - секретаря комісії з питань земельних відносин, природокористування, будівництва, архітектури та благоустрою Корнійчук О. І., спеціаліста І категорії сектору містобудування, архітектури, земельних відносин, інфраструктури, захисту довкілля та цивільного захисту населення Харитонівської сільської ради Радченко Ю. А., старости Шахворостівського старостинського округу Тарасюк Р. Ф. та у присутності власника земельної ділянки ОСОБА_1 провела обстеження земельної ділянки площею 3,2731 га з кадастровим номером 1822588400:18:000:0035 шляхом виїзду на місце розташування ділянки, що в с. Кулішівка Житомирського району Житомирської області. Комісія провела огляд вказаної земельної ділянки та встановила, що її частина зайнята водою. Ця водойма не має замкнутого циклу води.

Також факт, що на земельній ділянці з кадастровим номером 1822588400:18:000:0035 розташований водний об`єкт, підтверджується безпосередньо відомостями з Публічної кадастрової карти та фотозображеннями з публічно доступного та відкритого сервісу «Google Maps», що підтвердили розташування на земельній ділянці водного об`єкта.

2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Належними відповідачами у справах щодо оскарження рішень органів місцевого самоврядування є: особа (особи), рішення якої (яких) стосується та орган місцевого самоврядування, рішення якого оскаржується (див. висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 лютого 2019 року у справі № 749/376/17 та від 04 серпня 2021 року у справі № 640/12437/16-ц).

Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справах № 362/884/16 та № 758/3921/15 дійшов висновку, що належними відповідачами у справах про визнання недійсними актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку, та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу.

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор просив визнати незаконним та скасувати пункт 1 розпорядження голови Коростишівської РДА від 04 лютого 2009 року № 94 в частині затвердження проектно-технічної документації із землеустрою щодо визначення грошової оцінки та величини середньої частки (паю) у фізичних гектарах земельної ділянки СФГ «Мрія» і надання дозволу на виготовлення державних актів у власність, що розташована за межами населеного пункту с. Шахворостівка на території Шахворостівської сільської ради, за рахунок земель СФГ «Мрія» ОСОБА_2 , площею 3,2731 га.

При цьому сам факт відчуження земельної ділянки ОСОБА_2 на підставі цивільно-правової угоди не змінює суб`єктного складу учасників цієї справи, оскільки, як встановив апеляційний суд, прокурор ставить під сумнів правомірність первісного набуття ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку.

Незалучення зазначеної особи до участі у справі позбавляє її права на вчинення процесуальних дій, які передбачені законом лише для відповідача, зокрема, можливості подання відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заяви про застосування позовної давності тощо.

Висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу її учасників.

У цій справі суди встановили, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто особою, якої безпосередньо стосується оспорюване розпорядження, є його правонаступник.

Задовольняючи вимогу позову про визнання незаконним та скасування пункту 1 розпорядження голови Коростишівської РДА від 04 лютого 2009 року № 94 в частині затвердження ОСОБА_2 проектно-технічної документації із землеустрою щодо визначення грошової оцінки та величини середньої частки (паю) у фізичних гектарах земельної ділянки СФГ «Мрія» і надання дозволу на виготовлення державних актів у власність, що розташована за межами населеного пункту с. Шахворостівка на території Шахворостівської сільської ради, за рахунок земель фермерського господарства «Мрія», площею 3,2731 га, місцевий суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, не встановив правонаступників ОСОБА_2 , а тому дійшов передчасного висновку про задоволення вказаної вимоги позову.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 14 Конституції України).

Згідно зі статтею 19 ЗК України за основним цільовим призначенням землі України поділяються, зокрема, на землі рекреаційного призначення, землі водного фонду.

Відповідно до частини першої статті 58 ЗК України та статті 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Земельні ділянки під прибережні захисні смуги виділяються у межах водоохоронних зон вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності (частина перша статті 60 ЗК України, частина перша статті 88 ВК України).

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (статті 61 - 62 ЗК України, статті 89 - 90 ВК України, абзац другий пункту 8.19 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року № 173, і додаток 13 до цих правил).

Отже, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється особливий порядок їх використання та надання їх у користування. Такі землі можуть змінювати володільця лише у випадках, прямо передбачених у ЗК України та ВК України.

Наведений висновок узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц (провадження № 14-71цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу (див. також висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц (провадження № 14-71цс18)).

Зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 87/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19)).

Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи повернути таку ділянку (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18)).

У справі, яка переглядається, прокурор просив зобов`язати ОСОБА_1 повернути державі в особі Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області земельну ділянку, кадастровий номер 1822588400:18:000:0035;
скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 14 квітня 2018 року № 40631870 про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1822588400:18:000:0035 за ОСОБА_1 .

На думку прокурора, передання земельної ділянки у власність  ОСОБА_2 (первісного власника) відбулось з порушенням законодавства та інтересів держави, оскільки відповідно до статті 122 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Коростишівська РДА не була уповноважена на передання такої землі у приватну власність.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується наявність на спірній земельній ділянці водного об`єкта.

При цьому суд зазначив, що розбіжність у площі про які зазначає представник відповідача ОСОБА_1., зокрема в листі Басейнового управлінням водних ресурсів річки Прип`ять від 22 вересня 2021 року № 02-1539 вказано, що розташований на земельній ділянці водний об`єкт має площу 3,2731 га, а в акті комісії з питань земельних відносин Харитонівської сільської ради від 28 липня 2022 року вказано, що лише частина спірної земельної ділянки зайнята водою, - не має визначального значення для оскарження розпорядження Коростишівської РДА від 04 лютого 2009 року, оскільки ці доводи не спростовують того, що розміщена на р. Жрем`янка водойма не має замкнутого циклу руху води.

Верховний Суд з вказаними висновками погоджується не повною мірою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) дійшла, зокрема, таких висновків: «для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для витребування якої наявні - тобто така земельна ділянка накладається на смугу відведення залізниці) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).
123. Виконання дослідження з визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Тому результати таких досліджень можуть міститись, зокрема, у висновку експерта. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (статті 102-113 ЦПК України).
124. У власних висновках Верховний Суд базується на тому, що за змістом частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні, яка ідентифікується насамперед її просторовим розташуванням, що описується через її межі. Частина земельної ділянки, яка накладається на смугу відведення залізниці та межі якої відомі, може бути витребувана від особи, яка незаконно заволоділа такою земельною ділянкою.
125. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. Іншими словами, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та повернення сторін у попередній стан призведе до того, що ОСОБА_1 буде позбавлена права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку АТ «Укрзалізниця», а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність ОСОБА_1 якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним».

Тобто Велика Палата Верховного Суду констатувала, що при вирішенні подібних спорів необхідно встановити відповідну площу накладення земельних ділянок, і залежно від цього вирішувати питання про повернення (витребування) лише частини ділянки, яка накладається, а не всієї ділянки.

Разом з цим суди не встановили площу та конфігурацію накладення спірної земельної ділянки на землі водного фонду та дійшли передчасного висновку про задоволення вимог позову про зобов`язання ОСОБА_1 повернути всю ділянку.

Встановлення зазначених обставин має суттєве значення для правильного вирішення цієї справи.

Згідно зі статтею 400 ЦПК України касаційний суд не має процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які суди не дослідили, а отже, не може вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. 

Враховуючи наведені обставини, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням норм матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Свистуленко Мирослави Петрівни задовольнити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 березня 2025 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська 	
Судді:	А. Ю. Зайцев 	
	Є. В. Коротенко   В. М. Коротун 	
	М. Ю. Тітов