справа № 619/249/26
провадження № 2/619/636/26

Рішення
Іменем України

29 червня 2026 року,  
м. Дергачі,
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 619/249/26, 
ім`я (найменування) сторін:
позивачка:  ОСОБА_1 , 
відповідачка:  ОСОБА_2 ,
вимоги позивачки: про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 08.01.2026 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . У обґрунтування позову зазначено, що зазначений житловий будинок зареєстрований по 1/3 частині за бабусею ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та дядьками - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після смерті бабусі спадкоємцями першої черги були її діти: сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та донька - ОСОБА_3 , які проживали всі разом у спадковому будинку, поховали свою матір. Її дядьки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 . Його мати - ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті братів, оскільки постійно проживала у спадковому будинку, однак, спадкових прав не оформила. Інших спадкоємців не має і на спадкове майно ніхто не претендує. У зв`язку зі вторгненням рф вона з матір`ю була змушена евакуюватися за кордон, де мати і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після смерті матері вона прийняла, так як була зареєстрована разом з нею за однією адресою, проживали разом, вели спільне господарство, поховала її, однак у оформленні спадкових прав їй відмовлено, оскільки вона у встановлений строк не подала заяву про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. 
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 13.01.2026 позовну заяву залишено без руху та 26.01.2026 позивачкою усунуто недоліки.
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 27.01.2026 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 2275232 щодо місця проживання (перебування) відповідачки. 
Ухвалою суду від 27.01.2027 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.02.2026.
Згідно ухвали суду від 23.02.2026 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 31.03.2026.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Житловий будинок АДРЕСА_1 належить в 1/3 частині ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори від 14.11.1960 за №4199, в 1/3 частині ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Дергачівської селищної ради 14.14.1949, в 1/3 частині ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Дергачівської селищної ради 13.14.1949, про що свідчить довідка КПТІ «Інвенрос».
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть.
Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. 
Враховуючи, що ОСОБА_4 заповіт складено не було, що підтверджено Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №84343058 від 02.03.2026, - має місце спадкування за законом.
У відповідності до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були дітьми померлої ОСОБА_4 , їх родинні відносини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу, актовими записами про народження.
Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. 
У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 
Діти спадкодавці ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 спадщину після смерті матері прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживали зі спадкодавицею у спадковому будинку.
За відомостями Харківського обласного державного нотаріального архіву після смерті ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців до нотаріальної контори не надходили, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).
За відомостями Дергачівської державної нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №84290921 від 25.02.2026 було виявлено наявність посвідченого заповіту ОСОБА_6 .
Відповідно до ухвали суду від 31.03.2026 у Перечинської державної нотаріальної контори витребувано копію заповіту від імені ОСОБА_6 та 17.06.2026 на адресу суду надійшов заповіт, з якого убачається, що 15.12.1981 державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори посвідчено заповіт на ім`я ОСОБА_8 на все належне йому майно. 
Суд зазначає, що будь-які ідентифікуючі відомості щодо особи ОСОБА_8 у суду відсутні, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості залучити цю особу до участі у справі.
Водночас, враховуючи, що спадкоємиця ОСОБА_8 спадщину у встановленому законом порядку не прийняла, про що свідчать відомості інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №84290885 від 25.02.2026, має місце спадкування за законом.
Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_5 відсутній, про що свідчать Інформаційні довідка зі Спадкового реєстру від 02.03.2026 за №84343058, то має місце спадкування за законом. 
У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
ОСОБА_7 була рідною сестрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та спадщину прийняла, оскільки постійно проживала у спадковому будинку та була у ньому зареєстрована, про що свідчить будинкова книга.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Німеччині в м. Дюссельдорф, що підтверджено свідоцтвом, виданим Генеральним консульством України в Дюссельдорфі. 
Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_3 відсутній, про що свідчить Інформаційна довідка за №84290821 від 25.02.2026, має місце спадкування за законом. 
У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 являються її доньки - сторони по справі, їх родинні відносини підтверджено копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу. 
Згідно даних Дергачівської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Копил В.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона у встановлений строк не подала заяву про прийняття спадщини. 
На момент смерті спадкодавці позивачка проживала разом з матір`ю та була зареєстрована з нею, про що свідчить копія будинкової книги.
Враховуючи, що позивачка постійно проживала разом із матір`ю на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї,отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №523/3522/16-ц.
Враховуючи, що померла ОСОБА_3 на момент смерті не одержала свідоцтва про право на спадщину після смерті своїх рідних братів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та не здійснила державної реєстрації права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але зазначене майно входить до складу спадщини, яку позивачка прийняла у встановленому законом порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя І. М. Нечипоренко