Справа № 489/1814/26 
Провадження № 2/489/1546/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

30 квітня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі 
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Бородіною В.Ю.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
В березні 2026 року ТОВ «Свеа Фінанс» із використанням системи «Електронний суд» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 38 333,66 грн. та понесені судові витрати.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 27.04.2024 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір кредиту № 4600533, згідно якої останній отримав кредитні кошти в розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за їх використання строком на 360 днів. Проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, заборгованість своєчасно та в повному обсязі не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 38 333,66 грн., а саме: 7 205,58 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 27 128,08 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4 000,00 грн. – пеня, штраф. 
26.08.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-33/25, згідно якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. 
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в судовому порядку.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 05.03.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. 
Про розгляд справи відповідач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів, направленням смс-повідомлення на адресу відповідача, яке доставлено 05.03.2026 о 14:58 год., та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відмовився», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. 
Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
27.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4600533 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якої банк надав клієнту кредит у розмірі 8 000,00 грн.; строк кредитування – 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів; стандартна процентна ставка – 1,50 % за кожен день користування кредитом (а.с. 6-15). 
Згідно п. 2.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . 
У відповідності до п. 9.7.1 договору він вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. 
Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів в кредит підтверджується повідомленням ТОВ «Лінеура Україна» від 26.08.2025 (а.с. 42).
Проте ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, заборгованість своєчасно та в повному обсязі не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 38 333,66 грн., а саме: 7 205,58 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 27 128,08 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4 000,00 грн. – пеня, штраф (а.с. 36-41). 
26.08.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-33/25, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинним договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти (а.с. 43-50).
Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-33/25 від 26.08.2025 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 4600533 (а.с. 55). 
У відповідності до рішення єдиного учасника від 25.03.2024 ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с. 58). 
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між кредитодавцем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, умови якого кредитодавцем були виконані. Однак відповідач свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Доказів, які б спростовували правильність наданих позивачем розрахунків, матеріали справи не містять.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач ТОВ «Свеа Фінанс» у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаними кредитними договорами. 
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, отримані кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, проте підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 34 333,66 грн., яка складається з: 7 205,58 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 27 128,08 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Разом з тим, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені (неустойки) в сумі 4 000,00 грн. 
Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.
За таких обставин, станом на період нарахування боржнику  ОСОБА_1 пені (неустойки) за прострочення виконання грошового зобов`язання, на території України було введено воєнний стан, що виключає можливість стягнення з відповідача заборгованості за такими нарахуваннями. Відповідно в задоволенні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» в цій частині необхідно відмовити. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково (89,57%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 384,71 грн.
Керуючись ст. ст. 141-142, 263-265, 280 ЦПК України, суд – 
вирішив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 460533 від 27.04.2024 станом на 26.08.2025 в розмірі 34 333,66 грн. (тридцять чотири тисячі триста тридцять три гривні 66 копійок), а саме: 7 205,58 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 27 128,08 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір в сумі 2 384,71 грн. (дві тисячі триста вісімдесят чотири гривні 71 копійка).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ 37616221, адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 30.04.2026.

Суддя Г.А. Микульшина