ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року	Львів	Справа № 140/14678/25 пров. № А/857/13808/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Бруновської Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинські оптичні мережі" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року (суддя- Каленюк Ж.В., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 140/14678/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинські оптичні мережі" про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Волинські оптичні мережі про стягнення з рахунків у банку коштів на погашення податкового боргу у сумі 16848185,09 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинські оптичні мережі", подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволенні позову.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ТзОВ Волинські оптичні мережі зареєстроване як юридична особа 12 червня 2013 року, перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Волинській області, має відкриті рахунки у банківських установах, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомостями з Інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) Податковий блок, довідкою ГУ ДПС у Волинській області.
З довідки ГУ ДПС у Волинській області про наявність станом на 24 листопада 2025 року боргу за платежами до бюджету слідує, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 9227438,63 грн, та з податку на прибуток підприємств у сумі 7620746,46 грн.
Так, податковий борг у сумі 9227438,63 грн (з урахуванням наявної переплати у сумі 2894,04 грн) виник внаслідок несплати ТзОВ Волинські оптичні мережі грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 27 листопада 2024 року №0328510701 у сумі 8967593,75 грн, від 27 листопада 2024 року №0328520701 у сумі 21863,12 грн, а також нарахованої пені у сумі 240875,80 грн.
Податковий борг у сумі 7620746,46 грн також виник у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань, донарахованих податковим повідомленням-рішенням від 27 листопада 2024 року №0328500701 у сумі 7487276,75 грн, та пені у сумі 133469,17 грн
В інтегрованій картці платника наявні відомості про наявність даної суми податкового боргу.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Волинські оптичні мережі» податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Волинській області від 27 листопада 2025 року №0328510701 донараховано грошові зобов`язання (за основним платежем та штрафними санкціями) на загальну суму 8967593,75 грн, від 27 листопада 2024 року №0328520701 застосовано штрафні санкції у сумі 21863,12 грн, від 27 листопада 2025 року №0328500701 збільшено суму грошових зобов`язань (за основним платежем та штрафними санкціями) на 7487276,75 грн.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції податкові повідомлення-рішення від 27 листопада 2025 року №0328510701, №0328520701, №0328500701 ТзОВ Волинські оптичні мережі оскаржувало у судовому порядку, та рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі №140/3407/25, яке набрало законної сили 02 жовтня 2025 року, в задоволенні позову ТзОВ Волинські оптичні мережі до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 листопада 2025 року №0328510701, №0328520701, №0328500701 відмовлено повністю.
Згідно пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Суд першої інстанції вірно вказав, що грошові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими з набранням 02 жовтня 2025 року законної сили судовим рішенням у справі №140/3407/25.
Несплачені протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження, грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями набули статусу податкового боргу.
За приписами статті 129 ПК України визначено, що несвоєчасна сплата грошових зобов`язань має наслідком нарахування контролюючим органом пені.
Як визначено підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Як вбачається з матеріалів справи податковий борг з урахуванням пені на загальну суму 16848185,09 грн обліковується за відповідачем.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Як вбачається з матеріалів справи ГУ ДПС у Волинській області сформувало та надіслало відповідачу податкову вимогу від 20 жовтня 2025 року №0010555-1304-0320 про наявність станом на 16 жовтня 2025 року податкового боргу у сумі 16847884,74 грн, яка вручена відповідачу 23 жовтня 2025 року. Вказана податкова вимога відповідачем в адміністративному чи судовому порядку оскаржена не була (доказів протилежного суду не надано).
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пунктами 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Нормами пункту 102.4 статті 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Відтак, виходячи із системного аналізу положень ПК України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що грошові зобов`язання у сумі 16848185,09 грн є узгодженими, не надано доказів погашення боргу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову у спосіб стягнення в дохід бюджету коштів з рахунків ТзОВ «Волинські оптичні мережі» у банках, що його обслуговують, у сумі податкового боргу, тобто 16848185,09 грн.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинські оптичні мережі" залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі № 140/14678/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Н. В. Бруновська