ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________46025, м.Тернопіль, вул.Кн.Острозького, 14а, тел.:0352520573, e-mail: inbox@te.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
16 червня 2026 року м.Тернопіль	 	Справа № 921/199/26 	
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Андрусик Н.О. 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом виконувача обов`язків керівника Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області, в інтересах держави в особі Шумської міської ради, м.Шумськ Кременецького району Тернопільської області та Державної екологічної інспекції у Тернопільської області, м. Тернопіль 
до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, м.Київ
про стягнення 7 828 грн 50 коп.,

за участю представників:
прокуратури: Куліковська Л.Б., прокурор спеціалізованої екологічної прокуратури, довіреність №12-9 вих 26 від 02.01.2026;
позивача-1: не з`явився;
позивача-2: Жмуд Н.В., головний спеціаліст – юрисконсульт сектору правового забезпечення, довіреність №8-10-20 від 02.01.2026;
відповідача: Довгопола К.А., адвокат, ордер серії ВХ №1116110 від 14.01.2026.

Зміст позовних вимог позиція прокуратури.
Виконувач обов`язків керівника Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області, м.Кременець Кременецького району Тернопільської звернувся 31.03.2026 через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Шумської міської ради, та Державної екологічної інспекції у Тернопільської області, до відповідача – Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, про стягнення 7 828,50грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, внаслідок незаконної порубки дерев у кварталі 39 виділ 2 та кварталі 39 виділ 13 Забарівського лісництва у загальнозоологічному заказнику місцевого значення “Котячин-Биківці”.
Прокуратура вказує, що внаслідок бездіяльності постійного лісокористувача – Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в порушеннях вимог ст. 89, 90 Лісового кодексу України, відповідачем не виконано покладених на нього обов`язків, зокрема, із забезпечення охорони і збереження лісів на підвідомчій йому території, чим допущено самовільну порубку чотирьох буреломних дерев породи «Ясен» і одного буреломного дерева породи «Граб», та спричинено матеріальну шкоду лісовому фонду України, що перебуває під охороною держави. Оскільки особу, яка здійснила незаконну порубку дерев під час досудового розслідування кримінального провадження №12023211010000319 не встановлено, – Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» має нести відповідальність у вигляді відшкодування збитків, завданих інтересам держави.
Щодо наведених відповідачем заперечень, прокуратурою, додатково в частині наявності підстав для представництва інтересів держави зазначено, що бездіяльність компетентних органів є доведеною, оскільки Інспекція та Шумська міська рада, будучи обізнаними про порушення, відмовилися від самостійного звернення до суду з позовом через відсутність коштів на сплату судового збору. Така бездіяльність уповноважених суб`єктів надає прокурору законне право на субсидіарне представництво інтересів держави. Щодо допустимості наданих доказів прокуратурою зазначено, що матеріали кримінального провадження є допустимими доказами, оскільки Постановою від 09.03.2026 прокурору надано право на розголошення даних досудового розслідування у кримінальному провадженні в обсязі, необхідному для пред`явлення позову. Відсутність участі представника лісогосподарства під час огляду місця події не порушує норми КПК України та не спростовує результати огляду, які підтверджені в подальшому польовою переліковою відомістю, складеною за участі працівників лісництва. Висновок експерта, отриманий у межах кримінальної справи, є належним письмовим доказом у господарському процесі, оскільки він ґрунтується на комплексному дослідженні всіх матеріалів справи, а не окремих документів. 

Позиція позивачів щодо позову.
Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області підтримано позов з наведених прокуратурою підстав. 
Інспекцією зазначено, що згідно з ст. 19, 64 Лісового кодексу України, обов`язок забезпечувати охорону і захист лісів від незаконних рубок покладено саме на постійних лісокористувачів. Оскільки порубка дерев зафіксована на території Забарівського лісництва, тому підприємство має нести цивільно-правову відповідальність за незабезпечення охорони, незалежно від того, чи встановлено безпосереднього виконавця рубки.
Спеціаліст Інспекції брав участь в огляді місця події (кварталу 39 Забарівського лісництва), що знаходиться на території зоологічного заказника «Котячин-Биківці». За участю працівників лісництва складено польову перелікову відомість, у якій зазначено породу дерев (ясен, граб), діаметри 5 зрубаних пнів, що також не заперечує відповідач. Розрахунок збитків в розмірі 7828,50 грн здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №541 та додатково підтверджено судовою експертизою.
Також, на думку позивача, посилання щодо відсутності фототаблиць місця події не спростовує факту незаконної рубки дерев, оскільки всі дані зафіксовані у протоколах та перелікових відомостях, що підписані представниками лісництва. 
Шумською міською радою визнано факт існування порушення інтересів громади та держави, проте через фінансові перешкоди делегувала функцію захисту цих інтересів прокуратурі, повністю погоджуючись із заявленим позовом.

Процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2026 позов розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.
Ухвалою суду від 6 квітня 2026 року позов залишено без руху з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.164 та ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України; встановлено позивачу десятиденний строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 13.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті позову; підготовче засідання призначено на 12.05.2026, відкладалось на 02.06.2026 з підстав, наведених в ухвалі від 12.05.2026.
Ухвалою суду від 2 червня 2026 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні на 16.06.2026.
Представник Шумської міської ради у судове засідання не з`явився, а у заявах № 03-05/1784 від 23.04.2026, № 03-05/2424 від 16.06.2026 просив здійснювати розгляд справи без його участі.
У судовому засіданні присутні представники підтримали доводи та заперечення, наведені у підготовчому провадженні, з посиланням на долучені докази.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 ГПК України, суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Справу розглянуто по суті та у відповідності до вимог ч.6 ст.233 ГПК України 16.06.2026 в судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі наявних у справі доказів. 
Рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів №198 від 30.06.1986 "Про затвердження державних загальнозоологічних заказників місцевого значення" оголошено загальнозоологічний заказник місцевого значення "Котячин-Биківці".
Загальнозоологічний заказник місцевого значення «Котячин-Биківці» діє на підставі Положення про загальнозоологічний заказник місцевого значення «Котячин-Биківці», затвердженого начальником Державного управління екології та природних ресурсів у Тернопільській області 18.09.2000, котре регламентує режим охорони, межі території, а також права та обов`язки установ, відповідальних за заказник.
Згідно з п.1.2, 1.3 Положення про заказник, заказник знаходиться у Шумському районі Тернопільської області на південний схід від села Жолоби та охоплює територію лісових урочищ «Котячин» та «Биковиччина», які входять до складу кварталів 37-39 Забарівського лісництва. 
Загальна площа заповідного об`єкта становить 178,0 га, що включає: землі лісового фонду, лісові шляхи, просіки тощо, нелісові землі. 
Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища по Тернопільській області на підставі охоронного зобов`язання №17-10 від 02.03.1993 передано під охорону землекористувачу - Кременецькому держлісгоспу ДЛГО "Тернопільліс" заповідний об`єкт - загально-зоологічний заказник місцевого значення "Котячин-Биківці", площею 178 га, що розташований в кварталах 37-39 Забарівського лісництва Кременецького держлісгоспу ДЛГО "Тернопільліс".
Правонаступником Кременецького держлісгоспу ДЛГО «Тернопільліс» у частині лісокористування є ДП «Ліси України», що підтверджується наказами ДП «Ліси України» № 1665 від 30.09.2024, № 500 від 03.03.2025, №1888 від 18.10.2024, №1522 від 09.09.2024, Положенням про філію «Кременецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №90 від 16.12.2022, Положенням про філію «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України», а також наведене не заперечується сторонами.
20 квітня 2023 року службовими особами філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України», зокрема помічником лісничого Забарівського лісництва Гудзінським Василем Васильовичем, під час огляду лісового масиву в зоологічному заказнику «Котячин-Биківці» виявлено факт самовільної рубки 5 дерев (4 ясени та 1 граб), про що складено Акти огляду місця правопорушення.
Актами встановлено, що у виділі 2 кварталу 39 виявлено незаконну рубку двох буреломних дерев породи «Ясен», а у виділі 13 кварталу 39 - незаконну рубку двох буреломних дерев породи «Ясен» та одного буреломного дерева породи «Граб». На місці події не виявлено знарядь вчинення правопорушення, транспортних засобів чи інших речей.
Наказом № 107 від 02.06.2023 «Про проведення службового розслідування» призначено комісію для з`ясування обставин самовільної рубки дерев у кварталі 39 Забарівського лісництва, а наказом № 110 від 05.06.2023 «Про результати службового розслідування» оголошено догани ліснику Забарівського лісництва ОСОБА_1 за допущення незаконної рубки у ввіреному йому для охорони лісового масиву, та помічнику лісничого Гудзінському В.В.
Вказані акти від 20 квітня 2023 року супровідним листом № 469 від 21.04.2023 направлено до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, та 05 травня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12023211010000319 за ч.3 ст.246 КК України (незаконна порубка дерев, вчинена на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2026).
23 червня 2023 року слідчим Кременецького райвідділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Щур В., проведено огляд місця події (розпочато о 12:10ггод. та закінчено о 13:15год.), під час якого зафіксовано місця зрубаних дерев. Вказана слідча дія проводилася в присутності двох понятих ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ); для фіксації факту порушення використовувався фотоапарат Nikon Coolpix L-120. 
У ході огляду у виділі 2 кварталу 39 виявлено 2 пні дерев породи «Ясен» з діаметрами зрізів 36 см та 38 см, у виділі 13 кварталу 39 виявлено 3 пні, з яких 2 пні породи «Ясен» з діаметрами 34 см та 43 см, а також 1 пень породи «Граб» з діаметром 18 см; всі дерева характеризуються як вітровальні (буреломні). 
В подальшому, на підставі постанови слідчого Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Щур В., винесено постанову від 03.07.2023 про залучення спеціаліста Державної екологічної інспекції у Тернопільській області та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Вітряком О.В., який взяв участь у повторному огляді місця події, складено Польову перелікову відомість від 07.07.2023, підписану помічником лісничого Забарівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» Гудзінським В.В. та лісником обходу №3 Забарівського лісництва Парадовським В.В.
У Польовій переліковій відомості обліковано пні вітровальних та буреломних дерев, розподілених за локаціями у кварталі 39; їх кількість (всього 5 одиниць) породу, діаметри пнів.
У відомості вказано, що пні обліковані із значною ступінню розкладання деревини (гнилі), деревина потемнівша.
На запит Кременецького районного відділу поліції (РВП) ГУНП в Тернопільській області № 12157/109/01-23 від 11 липня 2023 року філією «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» повідомлено, що незаконна порубка здійснена у термін не менше року до моменту виявлення порушення, адже пні старі та мають ознаки тривалого впливу природних факторів. Лісогосподарством підтверджено, що не виключається скоєння цього правопорушення саме в період з травня по листопад 2020 року (лист № 923 від 13 липня 2023 року).
17 липня 2023 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Державної екологічної інспекції проведено розрахунок розміру завданої шкоди. 
Розрахунок здійснено на підставі постанови Міністрів України від 24.07.2013 № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» та примітки 6 Додатку 1 до постанови № 541, відповідно до якої, у разі привласнення буреломних, вітровальних дерев, а також самовільного вирубування сухостійних дерев розмір шкоди обчислюється за таксою, встановленою Додатком 1, зменшеною у два рази.
Розмір шкоди визначено у сумі 7 828,50 грн, що додатково підтверджено Висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 41/25-22 від 12.01.2026 в межах кримінального провадження №№12023211010000319. При цьому, експертом підтверджено правильність розрахунку екоінпекції за умови, що рубку здійснено до 17.05.2022. Це пов`язано з тим, що до цієї дати діяли такси, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 541 від 24.07.2013, які використані для обчислення розміру збитків. Зокрема, у разі якщо рубку дерев у кварталі 39 виділи 2 та 13 Забарівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» здійснено до 17.05.2022, розрахунок розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки буреломних та вітровальних дерев на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Котячин-Биківці» у кварталі 39 виділи 2 та 13 Забарівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» слід проводити відповідно до Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту, що є додатком 1 до постанови. 
9 березня 2026 року прокурором Кременецької окружної прокуратури Василюк М.І. винесено Постанову про надання дозволу на розголошення даних досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12023211010000319. 
Попередньо, Кременецькою окружною прокуратурою направлено запит Державній екологічній інспекції у Тернопільській області № 51-987ВИХ-26 від 13.03.2026 про надання інформації, чи вживалися інспекцією заходи для стягнення 7 828,50 грн збитків та чи планує екологічна інспекція самостійно звертатися до суду з позовом про стягнення збитків.
Також Кременецькою окружною прокуратурою направлено аналогічний за змістом запит № 51-988ВИХ-26від 13.03.2026 до Шумської міської ради.
У відповідь на запит Інспекцією повідомлено, що жодних заходів претензійно-позовного характеру для стягнення збитків не вживалося через відсутність коштів на сплату судового збору, та зазначено про відсутність заперечень щодо вжиття прокурором заходів представницького характеру в інтересах держави (лист від 16 березня 2026 року № 8-05-704).
Шумською міською радою повідомлено про обізнаність про наявність кримінального провадження та факт незаконної порубки лише з листа прокуратури від 13.03.2026, однак рада не буде здійснювати підготовку позовних матеріалів через обмеженість коштів у місцевому бюджеті та відсутність видатків на сплату судового збору (лист від 18 березня 2026 року № 03-05/1147)
В порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" листами прокуратурою повідомлено відповідні органи про здійснення представницьких функцій (№ 51-1264ВИХ-26 від 31.03.2026 та № 51-1265ВИХ-26 від 31.03.2026).
Як стверджує прокурор, внаслідок протиправної бездіяльності постійного лісокористувача, яка виразилась у незабезпеченні ефективного комплексу заходів, спрямованих на охорону та збереження лісів, незадовільному стані здійснення контролю та невжитті заходів із боротьби з незаконними рубками, було допущено порушення вимог ст. ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України.
Оскільки особу, яка здійснила незаконну порубку дерев, під час досудового розслідування кримінального провадження № 12023211010000319. не встановлено, відповідальність за відшкодування збитків, завданих інтересам держави, має понести ДП «Ліси України», чия вина полягає у протиправній бездіяльності щодо незабезпечення охорони лісу. Враховуючи, що шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу, залишається невідшкодованою, прокурор просить стягнути її з відповідача в сумі 7 828,50 грн. 

Щодо підстав здійснення прокуратурою представницьких функцій.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
Згідно з ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Звертаючись з позовом до суду прокурор зазначає, що порушення інтересів держави в цьому випадку полягає в заподіянні шкоди державі внаслідок незаконної рубки дерев.
Поряд з тим, прокурором визначено органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а саме: Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області (як уповноважений орган на звернення до суду з позовом щодо відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу) та Шумську міську раду, оскільки територія кварталу 39 Забарівського лісництва (у межах якого виявлено факт незаконної порубки деревини) знаходиться у адміністративно-територіальних межах Шумської міської ради Тернопільського району Тернопільської області.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомлення прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
Як вбачається з матеріалів даної справи, прокурором повідомлено позивачів про виявлені порушення, зокрема, листом №51-988ВИХ-26 від 13.03.2026. Однак, у відповідь на звернення прокуратури Шумська міська рада листами №03-05/1147 від 18.03.2026, №03-05/1380 від 31.03.2026 повідомила про те, що нею не вживалися заходи щодо стягнення шкоди у сумі 7828,50 грн, у тому числі шляхом звернення з позовною заявою до суду через відсутність фінансування на сплату судового збору, та одночасно надано реквізити банківського рахунку для зарахування стягнених збитків.
Поряд з цим, 13.03.2026 Кременецькою окружною прокуратурою, в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", скеровано до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області листа-повідомлення №51/987вих-26 від 13.03.2026. У відповіді №8-05-704 від 16.03.2026 Державною екологічною інспекцією Тернопільської повідомлено, що заходи з метою усунення порушень вимог законодавства та захисту інтересів держави не вживалися; Інспекція не заперечує щодо вжиття прокурором заходів представницького характеру у відповідності до вимог ст.131- 1 Конституції України, ст.23 Закону України "Про прокуратуру".
Наведені обставини свідчать, що позивачі були обізнані про виявлені прокурором порушення закону, однак не вчинили заходів, спрямованих на захист інтересів держави, не звернулися до суду з позовом з метою стягнення збитків. Натомість прокурор обґрунтував наявність підстав, передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області та Шумської міської ради з дотриманням норм статті 23 Закону України "Про прокуратуру".
Відповідач вказує, що відсутність фінансування у держорганів не є підставою для втручання прокурора. Такі доводи суд відхиляє з урахуванням висновку, наведденогоу п. 6.43. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, де зазначено, що незалежно від того, чи є поважними причини не звернення відповідного органу до суду, наприклад, відсутність коштів на сплату судового збору, сам факт того, що орган не захищає інтереси держави, дає прокурору обґрунтовані підстави для звернення до суду.
Суд не повинен встановлювати причини бездіяльності або оцінювати їх поважність; для підтвердження підстав представництва достатньо дотримання прокурором процедури, визначеної ст. 23 Закону «Про прокуратуру».
Таким чином, доводи відповідача про відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді є неспроможними, оскільки прокурор діє субсидіарно, замінюючи органи влади, які через фінансові чи інші причини фактично усунулися від виконання своїх безпосередніх функцій, тому у задоволенні заяви відповідача про повернення позовної заяви, викладеної у відзиві на позовну заяву, суд відмовляє, про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання від 02.06.2026.

Мотиви та норми закону, з яких виходить суд ухвалюючи рішення. 
Згідно з ч.1 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Частиною другою статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено перелік порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, за які може наступати відповідальність.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно з ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
Відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення екологічного законодавства, здійснюється у спосіб відновлення майнового стану суб`єктів екологічних правовідносин за рахунок інших суб`єктів правопорушників вимог екологічного законодавства і має компенсаційний характер, а також застосовується як вид майнової відповідальності - екологічно-правова санкція відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", як за порушення екологічно-правових зобов`язань у межах договірної відповідальності, так і за порушення встановлених вимог щодо раціонального використання природних ресурсів, охорони довкілля та забезпечення екологічної безпеки у межах позадоговірної відповідальності.
Так, загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини відповідно до частини другої цієї статті.
Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: 1) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; 2) наявність шкоди (під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо)); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; 4) вину особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Водночас, частиною 2 ст.19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
Положеннями ст.63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.
В силу ст.86 Лісового кодексу України, організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів (п.5 ч.2 ст.105 Лісового кодексу України).
Статтею 107 Лісового кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами. 
Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі від 09.08.2018 у справі № 909/976/17, постановах Верховного Суду від 20.08.2018 у справі № 920/1293/16, від 23.08.2018 у справі № 917/1261/17, від 19.09.2018 у справі № 925/382/17.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.2022 №1003 "Деякі питання реформування управління лісової галузі" прийнято рішення про утворення державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" шляхом злиття спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, з подальшим перетворенням державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого належать державі.
Згідно з ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Згідно долученого до матеріалів справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.05.2025, ДСГП "Ліси України" є правонаступником, зокрема, Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство".
Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №500 від 03.03.2025 "Про припинення філій Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філію "Кременецьке лісове господарство" (код ЄДРПОУ ВП 45113760) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" припинено шляхом її закриття.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Філія "Кременецьке лісове господарство" ДСГП "Ліси України" є припиненою.
Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №1522 від 09.09.2025 створено філію "Подільський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".
Філія "Подільський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" створена та зареєстрована як структурний підрозділ ДСГП "Ліси України, про що відповідно внесено запис №10007010301877097081 від 02.10.2024 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, відповідач є правонаступником прав та обов`язків ДП Кременецьке лісове господарство, що сторонами не заперечується.
Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, на якій зафіксовано незаконну порубку 5 буреломних дерев (4 ясенів та 1 граба), розташована у кварталі 39 (виділи 2 та 13) Забарівського лісництва, що входить до складу об`єкта природно-заповідного фонду - загальнозоологічного заказника місцевого значення «Котячин-Биківці». На час виявлення правопорушення вказана ділянка була закріплена за філією «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України», а на момент звернення до суду перебуває у постійному користуванні ДСГП «Ліси України».
Таким чином, порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища виявлено у лісових насадженнях, постійне користування якими здійснює ДСГП «Ліси України», яке у розумінні ст. 17 Лісового кодексу України, є відповідальним за охорону ввіреного йому лісового фонду. Хоча незаконну рубку виявлено на території, що раніше належала філії «Кременецьке лісове господарство», відповідачем за позовом є саме юридична особа ДСГП «Ліси України».
Територія лісу у кварталі 39 (виділи 2, 13) Забарівського лісництва, яка входить до складу загальнозоологічного заказника місцевого значення «Котячин-Биківці», перебуває у постійному користуванні відповідача, а тому згідно з ст.19, 64, 89 та 90 Лісового кодексу України саме на підприємство покладено обов`язок здійснювати державний контроль та забезпечувати охорону лісів від незаконних рубок. Неналежне виконання цих функцій призвело до заподіяння шкоди заповідному об`єкту, що свідчить про незадовільний стан нагляду за лісовим фондом протягом тривалого періоду.
Факт незаконної порубки 5 буреломних дерев (4 ясенів та 1 граба) на території об`єкта природно-заповідного фонду свідчить про те, що ДСГП «Ліси України» не забезпечило виконання належного комплексу заходів щодо їх збереження. Своєчасне самостійне виявлення порушення працівниками лісництва не звільняє підприємство від відповідальності, оскільки результати внутрішнього службового розслідування (наказ філії № 110 від 05.06.2023) підтвердили вину персоналу, оскільки ліснику ОСОБА_1 оголошено догану саме за допущення самовільної рубки у ввіреному йому обході №3.
Матеріалами справи, зокрема Актами огляду, Протоколом огляду місця події та Висновком експерта, підтверджується факт незаконної порубки у кварталі 39 (виділи 2 та 13) Забарівського лісництва у межах загальнозоологічного заказника місцевого значення «Котячин-Биківці» загалом 5 буреломних та вітровальних дерев: 4 дерев породи «Ясен» та 1 дерева породи «Граб» та заподіяння шкоди державі в розмірі 7 828 грн.
Оскільки збитки у сумі 7 828,50 грн виникли внаслідок протиправної бездіяльності працівників відповідача, то згідно з ст. 1172 ЦК України та ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» саме юридична особа має нести цивільно-правову відповідальність і відшкодувати вказану суму. Належність розрахунку шкоди та факт бездіяльності лісокористувача підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 12023211010000319, зокрема протоколом огляду місця події та висновком судової експертизи.
Розмір шкоди згідно із розрахунком Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 17.07.2023, складеним державним інспектором Вітряком О.В. відповідно до додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» (із застосуванням примітки 6 щодо сухостійних дерев), та висновку судового експерта №41-25-22 від 12.01.2026, становить 7 828,50 грн. 
Вказаний розмір відповідачем не заперечується.
Для покладення на постійного лісокористувача - ДП «Ліси України» обов`язку з відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу через незабезпечення охорони і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, першочерговим є з`ясування обставин щодо встановлення факту порушення лісокористувачем правил лісокористування. У даному випадку таким фактом є здійснення незаконної порубки 5 буреломних дерев (4 ясенів та 1 граба) у виділах 2 та 13 кварталу 39 Забарівського лісництва, що зафіксовано актами огляду від 20.04.2023 та протоколом огляду місця події від 23.06.2023 у кримінальному провадженні № 12023211010000319. Вказане порушення відбулося на території об`єкта природно-заповідного фонду - загальнозоологічного заказника місцевого значення «Котячин-Биківці».
Оскільки особу, яка здійснила незаконну порубку 5 буреломних дерев (чотирьох ясенів та одного граба), під час досудового розслідування кримінального провадження № 12023211010000319 не встановлено, відповідальність за відшкодування збитків у сумі 7 828,50 грн покладається на постійного лісокористувача - ДП «Ліси України». 
З огляду на те, що шкода навколишньому природному середовищу залишається невідшкодованою, обґрунтованою є вимога про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 7 828,50 грн завданої шкоди.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та її об`єктивним наслідком - заподіяною шкодою. Оскільки у спорах про відшкодування шкоди вина відповідача презюмується, тому саме відповідач мав довести відсутність його вини у заподіянні шкоди. Відповідачем не надано допустимих, належних і достатніх доказів забезпечення належного виконання всіх заходів, направлених на збереження лісу, лісових насаджень з метою уникнення незаконної порубки дерев.
Отже, внаслідок протиправної бездіяльності ДП «Ліси України», яке на час виявлення правопорушення, діяло в особі філії «Кременецьке лісове господарство», а саме незабезпечення ефективного комплексу заходів, спрямованих на охорону та збереження лісів, незадовільного стану здійснення контролю та невжиття заходів із боротьби з самовільними рубками, було допущено порушення вимог ст.19, 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України.
Щодо належності доказу - Висновку судової інженерно-екологічної експертизи № 41/25-22 від 12.01.2026, складеного у межах кримінального провадження № 12023211010000319, то суд враховує сталу судову практику з цього питання, зокрема наведену у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 686/23256/16-ц, від 25.03.2021 у справі № 752/21411/17, де виснувано, що суд враховує допустимість висновку експерта як доказу, оскільки експертиза, проведена у кримінальному провадженні, містить інформацію щодо предмета доказування у позовному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі ще не ухвалений. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, зроблено висновок, що отриманий згідно з вимогами закону висновок експерта у кримінальній справі є письмовим доказом в іншій справі. Можливість використання при розгляді справи висновків експерта, виконаних у межах кримінального провадження як одного з доказів, наведена також у постановах Верховну Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 678/364/15-ц; від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17 та від 10 березня 2020 року у справі № 9901/740/18.
Відтак, Висновок судової-інженерно екологічної експертизи №41/25-22 від 12.01.2026 є належним, допустимим та достовірним доказом, яким підтверджено розмір заподіяної шкоди довкіллю на території природно-заповідного фонду на заявлену до стягнення суму 7 828,50 грн.
Доказів на спростування даних, вказаних у розрахунках, відповідачем не надано.
Щодо інших заперечень відповідача, суд зауважує, що стаття 237 КПК України не вимагає обов`язкової присутності представника лісокористувача під час огляду місця події слідчим. Відсутність фототаблиць безпосередньо в додатках не нівелює значення протоколу, оскільки ці матеріали досліджувалися експертом у сукупності.
Правомірність, обґрунтованість доводів прокуратури підтверджено доказами, отриманими прокуратурою з матеріалів кримінального провадження № 12023211010000319, дозвіл на розголошення яких отримано на підставі постанови прокурора Кременецької окружної прокуратури Василюк М.І. від 9 березня 2026 року, яку винесено у відповідності до вимог ст.36, 110, 222 КПК України з метою здійснення органами прокуратури представницьких повноважень та захисту інтересів держави у суді. Оскільки ця постанова є чинною, прийнятою у межах кримінального провадження уповноваженою особою (процесуальним керівником), її правомірність та законність не може бути предметом перевірки в межах господарського процесу. 
Суд також критично оцінює доводи відповідача про те, що період вчинення порубки не є встановленим, тому застосування постанови Кабінету Міністрів України №541 у відповідній редакції є безпідставним. Як вбачається з листа № 923 від 13.07.2023 безпосередньо відповідачем підтверджено, що пні є старими, їх термін не менше року, такі мають ознаки гниття, що дозволило експерту та Інспекції обґрунтовано застосувати такси, чинні на момент припинення росту дерев у період, зазначений Лісгоспом. Розрахунок збитків на суму 7 828,50 грн проведений із застосуванням понижуючого коефіцієнта для сухостійних дерев, що відповідає фактичному стану зафіксованих пнів з ознаками гниття.
Щодо доводів відповідача про те, що відповідальність не може покладатися на підприємство, оскільки особу порушника не встановлено, та саме те, що підприємство є потерпілою стороною, суд зазначає, що згідно з ст. 19, 63, 64, 86 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону та захист лісів, зокрема від незаконних рубок. Норми статтей 1166 та 1172 Цивільного кодексу України передбачають відшкодування шкоди, завданої внаслідок протиправної бездіяльності, тому саме лісокористувач відповідає за шкоду, завдану третіми особами, якщо ним не забезпечено належної охорони лісу; вина полягає у протиправній бездіяльності, про що додатково свідчать результати службового розслідування підприємства згідно з якими відповідальним працівникам підприємства оголошено догану за даним фактом рубки дерев. 

Висновки господарського суду.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Водночас у справах про відшкодування шкоди довкіллю діє презумпція вини правопорушника ст. 1166 ЦК України), згідно з якою відповідач має довести відсутність своєї вини у заподіянні збитків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України). Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).
Враховуючи наведене вище, зважаючи на доведеність прокурором факту порушення відповідачем вимог ст.19, 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України щодо охорони та збереження лісу, що підтверджується Протоколом огляду місця події від 23.06.2023, Переліковою польовою переліковою відомістю від 07.07.2023, Висновком судової інженерно-екологічної експертизи № 41/25-22 від 12.01.2026, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища шкоди на території загальнозоологічного заказника «Котячин-Биківці», в розмірі 7 828,50 грн як обґрунтованої та документально підтвердженої належними та допустимими доказами.
Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 29 та пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду відповідних бюджетів. Законом встановлено чіткий розподіл цих коштів між бюджетами різних рівнів у такому співвідношенні: 30 відсотків - до спеціального фонду Державного бюджету України; 20 відсотків - до обласного бюджету; 50 відсотків - до місцевого бюджету (бюджету територіальної громади). Аналогічний порядок стягнення та розподілу передбачений статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Таким чином, стягнення шкоди має здійснюватись у відповідності до вищевказаних норм Бюджетного кодексу України та зараховуватись до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища міської ради, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу у автоматичному режимі між бюджетами відповідних рівнів.

Розподіл судових витрат.
Судові витрати, що складаються із сплаченого прокуратурою судового збору, згідно зі ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46, 53, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 195, 216, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Руставелі Шота, 9А, м.Київ, ідентифікаційний код 44768034) – 7 828грн 50коп. шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, перерахувавши кошти до спеціального фонду місцевого бюджету Шумської міської територіальної громади Тернопільської області (вул.Українська, 59, м.Шумськ Тернопільської області, ідентифікаційний код 04396259, отримувач Головне управління казначейства у Тернопільській області/тг м. Шумськ, ЄДРПОУ 37977599, рахунок UА448999980333169331000019703, ККД 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»), з подальшим перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів.
3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Руставелі Шота, 9А, м.Київ, ідентифікаційний код 44768034) на користь Тернопільської обласної прокуратури (м.Тернопіль, вул.Листопадова, 4, ідентифікаційний код 02910098) – 2 662грн 40коп. в повернення сплаченого судового збору.
Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).
Повне рішення складено 26.06.2026.

Суддя Н.О. Андрусик