Справа № 157/210/26
Провадження № 2/0158/799/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/ЗАОЧНЕ/

02 червня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді – Корецької В.В.
при секретарі – Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
в с т а н о в и в:
Позивач – ПАТ «Страхова компанія «Еталон» в особі його представника Щукіної І.М. звернувся в суд з цивільним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.09.2023р. між ПАТ «Страхова компанія «Еталон» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-216599732, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_1 », його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000,00 грн, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю – 320 000,00 грн, франшиза – 3200,00 грн (строк дії полісу з 02.09.2023 по 01.09.2024).
07.03.2024р. близько 19 год. 50 хв., по автомобільній дорозі Т-03-13 сполученням «Сильне-Карпилівка-Цумань-Грем`яче-Яківці» у напрямку руху від селища міського типу Цумань до села Грем`яче, на відстані 184 метри від бетонної стели з назвою населеного пункту села Грем`яче, Луцького району, Волинської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen PASSAT», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_1 .
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.02.2025, який ухвалою Волинського апеляційного суду від 27.05.2025 залишено без змін (судова справа №158/1409/24), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. Вказаним вироком суду також встановлено, що у вищезазначену дату, час та місці, відповідач по справі ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним вищезазначеним автомобілем, всупереч вимогам п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.1, п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами та доповненнями відповідно до постанов Кабінету Міністрів України), із перевищенням допустимої швидкості руху на автомобільній дорозі, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожню обстановку, на заокругленні дороги праворуч допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху і подальший з`їзд автомобіля за межі проїзної частини ліворуч в кювет, де в подальшому допустив наїзд транспортного засобу на бетонну споруду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Volkswagen PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримали тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечних для життя і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілого.
07 травня 2024 року до позивача - ПАТ «Страхова компанія «Еталон» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про дорожньо-транспортну пригоду від 02.05.2024, яка є матір`ю ОСОБА_6 , який загинув внаслідок ДТП, яке сталося ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зазначає, що згідно п. 27.3. статті 27 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Станом на 07 березня 2024 року мінімальний розмір заробітної плати становив 7 100 грн. Отже, загальний розмір майнової шкоди, заподіяної смертю фізичної особи станом на дату ДТП (07.03.2024) дорівнює 85 200,00 грн. (7 100,00 грн. х 12).
Позивач визнав дорожно-транспортну пригоду за участю застрахованого автомобіля Volkswagen PASSAT, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » страховим випадком. На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕP-216599732 від 02.09.2023, 10.05.2024 між позивачем та ОСОБА_7 було досягнення згоду про розмір страхового відшкодування у частині витрат на поховання в розмірі 85 000,00 грн. На підставі заяви ОСОБА_7 від 02.05.2024 про виплату страхового відшкодування позивач, у встановленому законом порядку здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_7 у розмірі 85 000 грн 00 коп, що підтверджується страховим актом №1681/01/50/1 від 19.08.2024 та платіжною інструкцією №925082 від 19.08.2024 на суму 85 000,00 грн. Платником страхового відшкодування згідно платіжної інструкції №925082 вір 19.08.2024 є Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Крім того, згідно з п. 27.2 ст.27 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку».
Страхова сума за полісом №EP-216599732 за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 320 000,00 грн. Ця сума є максимальним лімітом, в межах якого здійснюються виплати. Розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям померлого за вирахуванням моральної шкоди та витрат на поховання становить 225 300,00 грн (320 000,00 грн – 85 000,00 грн).
Згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_7 від 11.06.2025, остання частково відмовилась від вимог, пов`язаних з втратою годувальника у розмірі 12516,73 грн.
Так, на виконання умов полісу №ЕP-216599732 від 02.09.2023, позивач здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_7 в сумі 212 783 грн 27 коп. (320 000,00 грн – 85 000,00 грн – 12516,73 грн), що підтверджується страховим актом №1681/01/50/2 від 09.06.2025 та платіжними інструкціями.
Враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача по справі ОСОБА_1 в його користь суму сплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в сумі 297 783, 27 грн (85 000,00 грн + 212 783,27 грн), а також понесені судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 3573,40 грн.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.04.2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.05.2026, закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача по справі в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач по справі ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, як в підготовче, так і в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовилась надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у її відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містять спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Судом встановлено, що 02.09.2023р. між ПАТ «Страхова компанія «Еталон» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-216599732, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_1 », його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000,00 грн, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю – 320 000,00 грн, франшиза – 3200,00 грн (строк дії полісу з 02.09.2023 по 01.09.2024) /а.с. 41-42/.
07.03.2024р. близько 19 год. 50 хв., по автомобільній дорозі Т-03-13 сполученням «Сильне-Карпилівка-Цумань-Грем`яче-Яківці» у напрямку руху від селища міського типу Цумань до села Грем`яче, на відстані 184 метри від бетонної стели з назвою населеного пункту села Грем`яче, Луцького району, Волинської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen PASSAT», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_1 /а.с. 16-17/.
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.02.2025, який ухвалою Волинського апеляційного суду від 27.05.2025 залишено без змін (судова справа №158/1409/24), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. Вказаним вироком суду також встановлено, що у вищезазначену дату, час та місці, відповідач по справі ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним вищезазначеним автомобілем, всупереч вимогам п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.1, п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами та доповненнями відповідно до постанов Кабінету Міністрів України), із перевищенням допустимої швидкості руху на автомобільній дорозі, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожню обстановку, на заокругленні дороги праворуч допустив виїзд автомобіля на смугу зустрічного руху і подальший з`їзд автомобіля за межі проїзної частини ліворуч в кювет, де в подальшому допустив наїзд транспортного засобу на бетонну споруду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Volkswagen PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримали тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечних для життя і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілого /а.с. 10-13, 49-51/.
Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
07 травня 2024 року до позивача - ПАТ «Страхова компанія «Еталон» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про дорожньо-транспортну пригоду від 02.05.2024, яка є матір`ю ОСОБА_6 , який загинув внаслідок ДТП, яке сталося ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 28, 39-40/.
Згідно п. 27.3. статті 27 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Станом на 07 березня 2024 року мінімальний розмір заробітної плати становив 7 100 грн. Отже, загальний розмір майнової шкоди, заподіяної смертю фізичної особи станом на дату ДТП (07.03.2024) дорівнює 85 200,00 грн. (7 100,00 грн. х 12).
Позивач визнав дорожно-транспортну пригоду за участю застрахованого автомобіля Volkswagen PASSAT, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » страховим випадком. На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕP-216599732 від 02.09.2023, 10.05.2024 між позивачем та ОСОБА_7 було досягнення згоду про розмір страхового відшкодування у частині витрат на поховання в розмірі 85 000,00 грн. На підставі заяви ОСОБА_7 від 02.05.2024 про виплату страхового відшкодування позивач, у встановленому законом порядку здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_7 у розмірі 85 000 грн 00 коп, що підтверджується страховим актом №1681/01/50/1 від 19.08.2024 та платіжною інструкцією №925082 від 19.08.2024 на суму 85 000,00 грн. Платником страхового відшкодування згідно платіжної інструкції №925082 вір 19.08.2024 є Моторне (транспортне) страхове бюро України /а.с. 29/.
Згідно з п. 27.2 ст.27 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку».
Страхова сума за полісом №EP-216599732 за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 320 000,00 грн. Ця сума є максимальним лімітом, в межах якого здійснюються виплати. Розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям померлого за вирахуванням моральної шкоди та витрат на поховання становить 225 300,00 грн (320 000,00 грн – 85 000,00 грн).
Згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_7 від 11.06.2025, остання частково відмовилась від вимог, пов`язаних з втратою годувальника у розмірі 12516,73 грн. /а.с. 30/.
Так, на виконання умов полісу №ЕP-216599732 від 02.09.2023, позивач здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_7 в сумі 212 783 грн 27 коп. (320 000,00 грн – 85 000,00 грн – 12516,73 грн), що підтверджується страховим актом №1681/01/50/2 від 09.06.2025 та платіжними інструкціями /а.с. 35-38, 46-47/.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «СК «Еталон» 297 783 грн 27 коп. відшкодування шкоди.
Відповідно до приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 3573 грн. 40 коп., слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 141, 142, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, суд,-
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, прим.6, код ЄДРПОУ 20080515, р/р: НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк») 297 783 (двісті дев`яносто сім тисяч сімсот вісімдесят три) грн 27 коп. витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ««ЕТАЛОН» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, прим.6, код ЄДРПОУ 20080515, р/р: НОМЕР_4 в АТ КБ «ПриватБанк») судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3573 (три тисячі п`ятсот сімдесят три) грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, прим.6, код ЄДРПОУ 20080515).
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду Корецька В.В.