ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/27224/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 ( суддя Лозицька І.О.) в адміністративній справі №160/27224/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просить суд:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення нарахування пенсії, без урахування ст. 8 Закону України “Про престижність шахтарської праці” ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ЄДРПОУ 20551088) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з врахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з дати її призначення, тобто 14.02.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 14.02.2023 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №160/18215/23 без урахування статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. Не погоджуючись із перерахунком пенсії, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з питання щодо підстав перерахунку пенсії без дотримання положень ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та просив привести у відповідність пенсійну справу, переглянути порядок обліку пільгового стажу та виплатити різницю недоотриманої пенсії, яка повинна бути нарахована з урахуванням вимог ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003, тобто, з 14.02.2023. У відповідь відповідачем було зазначено, що на виконання рішення суду від 09.10.2023 у справі №160/18215/23 періоди роботи на посаді машиніста підіймальних машин та висновків суду щодо застосування положень п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, враховано як робота на пільгових умовах за Списком №1. В рішенні суду відсутні зобов`язання щодо застосування ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. Рішення суду було виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відповідності до покладених судом зобов`язань. Наголошує на тому, що відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України. Позивач вважає таку позицію відповідача протиправною, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що дії управління відповідають нормам чинного законодавства.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №160/18215/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 з 14.02.1994 по 25.12.1995 та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту “а” частини першої статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, період роботи з 06.10.1999 по 20.01.2000; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.06.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 14.02.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
21.07.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою щодо перерахунку пенсії з дотриманням положень ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Листом від 14.08.2025 №6439-5730/З-02/8-0900/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначено, що 22.12.2023 Головним управлінням було опрацьовано електронну пенсійну справу позивача на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №160/18215/23. Рішенням суду було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу роботи позивача період з 14.02.1994 по 25.12.1995 та до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, період роботи з 06.10.1999 по 20.01.2000 і повторно розглянути заяву від 29.06.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 14.02.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішення судів виконуються територіальними органами Пенсійного фонду України у відповідності до покладених судом зобов`язань. На виконання рішення суду, відповідно до покладених судом зобов`язань, до страхового стажу позивача було враховано період з 14.02.1994 по 25.12.1995; до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах, відповідно до положень п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, враховано період роботи з 06.10.1999 по 20.01.2000; повторно розглянуто заяву від 29.06.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 14.02.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У заяві від 29.06.2023 позивачем вказано про призначення пенсії за віком Список №1. Відповідно до уточнюючої довідки від 05.06.2023 №1-4/1316 підприємством зазначено, що періоди роботи з 29.07.1996 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 24.05.2004 на посаді машиніста підіймальних машин (підземний) зарахувало до професії за Списком № 1 та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Інформація в уточнюючій довідці від 05.06.2023 №1-4/1316 та трудовій книжці щодо зарахування періодів роботи у відповідності до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, відсутня. Окрім того, в назві Постанови від 31.03.1994 № 202 зазначається про список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку та термін роботи 25 років. Зазначена Постанова застосовується при призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058. В Рішенні суду наявні висновки (відповідно до заявлених позовних вимог), зокрема, щодо застосування положень п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Відповідно, періоди роботи з 29.07.1996 по 30.06.1998, з 15.07.1998 по 05.10.1999, з 06.10.1999 по 20.01.2000, з 21.01.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 24.05.2004 на посаді машиніста підіймальних машин (підземний), згідно уточнюючої довідки від 05.06.2023 №1-4/1316, та висновків суду щодо застосування положень п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, враховано як робота на пільгових умовах за Списком №1. В Рішенні суду відсутні зобов`язання щодо застосування Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, ст. 28 Закону № 1058 та ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. Рішення суду було виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відповідності до покладених судом зобов`язань.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
За положенням частини 1 та 2 статті 10 зазначеного Закону, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Отже, Закон України “Про підвищення престижності шахтарської праці” поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком N 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та з 01.01.2011 єдиний соціальний внесок.
Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (01.01.2004) цим Законом.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Отже, Законом України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах за Списком №1, чоловіки - не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок встановлюється у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з вказаних судових рішень пільговий стаж за Списком № 1 Позивача становить 07 років 09 місяців 13 днів.
Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач має достатній пільговий стаж за Списком № 1, що дає право для розрахунку розміру пенсії відповідно до приписів статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Вищезазначене свідчить, що позивач набув право на перерахунок пенсії з урахуванням положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Таким чином, суд з урахування встановлених обставин у справі, дійшов до висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність при визначені розміру пенсії позивачеві без застосування положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з часу її призначення.
За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 в адміністративній справі №160/27224/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 квітня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 27 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова