Справа № 515/856/26
Провадження № 3/515/1454/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Татарбунари
Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А. розглянувши справу, яка надійшла від відділення поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-
В С Т А Н О В И В:
02 травня 2026 року о 12 год 40 хв ОСОБА_1 , в рухаючись по вул.Трудова в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей та обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці). Проведений на місці зупинки транспортного засобу огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатора Drager 6820 (тест №0553), виявив позитивний результат з показником 2,48 ‰ (проміле), в результаті чого водій був відсторонений від керування транспортним засобом шляхом передачі керма тверезому водієві. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис, зафіксований на нагрудний портативний відео реєстратор. Порушення вчинено повторно протягом року.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а, п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, неодноразово повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення виклику до суду рекомендованими поштовими відправленнями, однак на адресу суду повернувся рекомендований лист з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». 
Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «Відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18).
Причини неявки суду невідомі, клопотань або заперечень на адресу суду не надав.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.
Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності.
Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 , який знаючи про наявність щодо нього адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, уникає від явки до суду та не повідомив про причину неявки, не подав будь яких заяв. Таку поведінку суд розцінює як спосіб зволікання з розглядом справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, вважаю, що обставини справи з`ясовані повно і об`єктивно, що дає можливість суду дати належну оцінку зібраним по справі доказам та прийняти законне і обґрунтоване рішення, в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті особа притягається до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №655260 від 02.05.2026 року, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушник не зазначив, від підпису протоколу відмовився; результатом тестування на алкоголь до протоколу з позитивним результатом 2,48‰ (проміле); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 02.05.2026 року, з якого вбачається, що порушник пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння з результатом 2,48‰ (проміле); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 04.05.2026 року про те, що ОСОБА_1 в період з 02.05.2025 по 02.05.2026 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУПАП постановою Татарбунарського районного суду від 02.03.2026 року справі № 515/62/25, посвідчення водія за відомостями ІПНП ІП "ГСЦ" отримував серії ОіА003902 від 04.08.1994; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №655266 від 02.05.2026 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП; постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 02.03.2026 року у справі 515/62/26 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП; рапортом начальника српп ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Д.Кіртоки від 02.05.2026 року щодо обставин виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ; відеозаписом з бодікамери поліцейського, зафіксованим на СД -диск.
Наведені докази є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності його вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 виконав та під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння з показником 2,48 ‰ (проміле).
Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини справи, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність порушника, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу, враховуючи санкцію ч.2 ст.130 КУпАП в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки.
Зважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про належність транспортного засобу марки ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_1 іншій особі- ОСОБА_2 , відомості про належність його правопорушнику у матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.
Керуючись ст. 40-1, ч.2 ст.130, 280, 283-284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Штраф повинен бути сплачений протягом 15 днів з дня отримання даної постанови, шляхом його внесення за наступними реквізитами: Одеська область, отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, код ЄДРПОУ: 37607526, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку:UA848999980313080149000015001, код КДБ: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9089 99980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Згідно із статтями 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя О.А.Дем`янова