ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2016/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КРАФТ" 
до Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" 
про стягнення боргу за поставлений товар
Суддя Юзіков С.Г.
Без участі представників сторін 
СУТЬ СПОРУ:
Позивач просить стягнути з Відповідача 402 423,60 грн. - основного боргу, 3 109,14 грн. - 3 % річних, 4 024,23 грн. -інфляційних втрат, 18 913,90 грн. - пені., мотивуючи неналежним Виконанням Відповідачем Договору поставки №200 від 01.02.2025.
Господарський суд Дніпропетровської області 20.04.2026 відкрив провадження у справі №904/2016/26 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом запропоновано Відповідачеві, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.
Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи (доставлена 21.04.2026 о 16:32), що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. 
Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа. 
Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 20.04.2026, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:
01.02.2025 сторони уклали Договір поставки № 200 (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язаний передати у власність Покупцеві (Відповідач), а Покупець прийняти та оплатити металопродукцію (далі - товар), за договірними цінами на умовах цього договору.
Відповідно до умов Договору поставки № 200 від 01.02.2025:
2.2. Оплата за Договором здійснюється на підставі рахунку Постачальника у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у національній валюті України на поточний рахунок Постачальника. Умови оплати: 100% попередня оплата. Після здійснення оплати ціна на товар зміні не підлягає.
2.3. Постачальник має право поставити Покупцю товар без попередньої оплати. В такому разі строк оплати товару становить 15 (п`ятнадцять) банківських днів від дати отримання товару Покупцем.
3.1. Умови поставки товару: перевізником ТОВ "Нова Пошта" на склад у м. Жовті Води за рахунок Покупця протягом 10 (десяти) днів після отримання Постачальником попередньої оплати за товар. Сторони можуть узгодити інші умови поставки для конкретної партії товару.
3.2. Постачальник зобов`язаний видати Покупцю належно оформлені, наступні документи: рахунок, видаткову накладну.
6.2. За несвоєчасну оплату товару Покупець виплачує Постачальнику 0,05% від несплаченої суми за кожен день і весь період прострочення.
10.1. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками Сторін і скріплення печатками, діє до 31 грудня 2025р., та вважається щорічно продовженим на один календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. В частині взаєморозрахунків договір діє до повного їх завершення.
Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № КР-0000913 від 11.12.2025 на суму 402 423,60 грн. 
Позивач поставив Відповідачеві товар на суму 402 423,60 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000974 від 12.12.2025 та товарно-транспортною накладною № 343 від 12.12.2025, підписаними сторонами без зауважень.
Оскільки Відповідач не розрахувався за поставлений товар, Позивач на борг Відповідача нарахував 3109 грн. 14 коп. – 3% річних за період з 03.01.2026 по 06.04.2026, 4024 грн. 23 коп. – індексу інфляції за лютий 2026, 18 913 грн. 90 коп. - пені за період з 03.01.2026 по 06.04.2026.
Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.
Предметом доказування у даній справі є факт поставки товару Позивачем Відповідачеві, настання/ненастання строку оплати, обґрунтованість стягуваних сум. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.
Беручи до уваги надані докази (Договір, рахунок, видаткову накладну, товарно-транспорту накладну), відсутність заперечень Відповідача щодо наявного боргу, суд вважає, що Позивач вжив необхідних заходів для належного виконання умов Договору, у зв`язку з чим строк оплати товару настав. 
Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки індексу інфляції, пені та 3% річних проведено правильно. 
Всі нарахування проводилися окремо за кожним періодом.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до стягнення належать: 402 423,60 грн. – основного боргу, 3109 грн. 14 коп. – 3% річних за період з 03.01.2026 по 06.04.2026, 4024 грн. 23 коп. – сума інфляційних втрат за лютий 2026, 18 913 грн. 90 коп. - сума пені за період з 03.01.2026 по 06.04.2026.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача. 
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" (49005, місто Дніпро, вулиця Моссаковського Володимира, будинок 28, код 33717202) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КРАФТ" (03027, Київська обл., Фастівський р-н, Боярська ТГ, село Новосілки, вулиця Лісова, будинок, 3, квартира, 475, код 38229742) 402 423 грн. 60 коп. – основного боргу, 3 109 грн. 14 коп. – 3% річних, 4 024 грн. 23 коп. –інфляційних втрат, 18 913 грн. 90 коп. - пені, 5 141 грн. 65 коп.  – судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України. 

Суддя С.Г. Юзіков