Справа № 346/1811/26
Провадження № 2/346/2094/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

12 травня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі головуючого судді  Яремин М.П.
з участю секретаря   Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
в с т а н о в и в:
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24.07.2025 року шлюб між сторонами розірвано. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного та морального розвитку. Такий рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Позивачу важко самостійно забезпечувати дітей. Відповідач є здоровим та працездатним, є військовослужбовцем ЗСУ, має стабільний дохід, а отже спроможним сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей. Інших осіб на утриманні він не має. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення останніми повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити в її відсутності ( а.с. 34 ).
Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити у його відсутності, а також звільнити його від сплати судових витрат, оскільки він є учасником бойових дій ( а.с. 30-31 ).
В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3, 4).
Факт реєстрації та місця проживання вказаних дітей за місцем реєстрації та проживання позивача стверджується даними витягів з реєстру територіальної громади №2026/004959816, №2026/004959835 та №2026/004959836 від 28.03.2026 року, виданих Коломийською міською територіальною громадою, та довідкою №2, виданою 07.04.2026 року обслуговуючим кооперативом “ Еліт ” ( а.с.7-10 ).
Згідно з даними рішення Коломийського міськрайонного суду від 24.07.2025 року (справа № 346/3313/25) шлюб між сторонами розірвано (а.с.23-24).
Відповідно до інформації, яка розміщена на сайті YOU CONTROL, зокрема, декларацій за 2024 та 2025 роки ОСОБА_2 займає посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві спільної сумісної власності йому належить квартира, загальною площею 80,3 кв. м., а також на праві власності транспортний засіб марки “вольцваген гольф 7 ”, 2015 року випуску, він має дохід, а також заощадження, кошти, розміщені на банківських рахунках ( а.с. 14-22 ).
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.
Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до вимог ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їхнє харчування, лікування при необхідності, забезпечення найбільш необхідними речами, майновий стан платника аліментів, суд вважає можливим визначити аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів відповідача, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості, та установленій судовій практиці.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються серед іншого, учасники бойових дій.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, а відповідач є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.35), відтак судові витрати за вказану вимогу слід віднести на рахунок держави. 
На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України, керуючись ч. 2 ст.247, ст.ст.141, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м.Тернопіль, жительки та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 07 квітня 2026 року і проводити до досягнення вказаними дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Тернопіль, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Коломия Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 12 травня 2026 року.

Суддя: 	Яремин М. П.