Справа №601/1790/26 
Провадження № 3/601/574/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2026 року          м. Кременець 
Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., які надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНПУ в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, 
за статтею 173 КУпАП,-
УСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №745033 від 16.06.2026, ОСОБА_1 15.06.2026 о 04 год 40 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , голосно кричав та виражався нецензурною лайкою, шарпав за ручку вхідних дверей та стукав рукою по них, внаслідок чого вибив віконні шиби у вхідних дверях, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день та час судового засідання був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, що відповідно до положень ст.268 КУпАП не перешкоджає її розгляду.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду від нього надійшла заява згідно якої останній просить проводити розгляд справи без його участі, претензій до ОСОБА_1 немає, шкода йому відшкодована повністю. Повідомив що в них з ОСОБА_1 відбувся конфлікт на побутовому грунті.
Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.
Для визначення поняття громадський порядок суддя виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.
Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.
При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к роз`яснено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.
Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
В порушення вказаних вимог чинного законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.06.2026 серії ВАД № 745033 відносно ОСОБА_1 не зазначено вказаних вище обставин, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 ..
Звертаю увагу, що у матеріалах провадження немає даних, які б характеризували об`єктивну і суб`єктивну сторони вказаного адміністративного правопорушення, тобто того, що ОСОБА_1 своїми умисними діями порушив громадський порядок та спокій громадян чи намагався це зробити у громадському місці саме з хуліганських спонукань.
Натомість, з письмового пояснення ОСОБА_1 від 16.06.2026 та потерпілого ОСОБА_3 від 15.06.2026 вбачається, що 15.06.2026 ОСОБА_1 знаходився на подвір`ї потерпілого.
З заяви потерпілого вбачається, що в нього з ОСОБА_1 відбувся конфлікт на побутовому грунті, претензій до нього він не має, завдана йому шкода відшкодована в повному обсязі.
Висловлювання нецензурних слів під час сварки або конфлікту та інші дії описані у протоколі, утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин, що в даному випадку відсутнє.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.
Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.
В протоколі зазначено місце вчинення правопорушення – адреса: вул. Шевченка, 47. С. Ст. Почаїв Кременецького району. Однак відсутні докази про те, що це є громадське місце.
Інших належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП не надано, відповідно до якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
З наданих суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, неможливо дійти однозначного та беззаперечного висновку щодо наявності події адміністративного правопорушення та наявності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, адже в матеріалах справи відсутній обсяг доказів, який міг би свідчити про протилежне, оскільки з матеріалів вбачається, що обвинувачення ґрунтується лише на показаннях потерпілого, які є суперечливими.
За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст. 173 КУпАП, приходжу до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а відтак провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 8, 33, 173, 247, 283, 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу відповідного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів.

Суддя