І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

15 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/189/26 	
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., за участю секретаря судового засідання Ткачової А.Ю., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Сильченкове” №215 від 29.05.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Сильченкове”,
код ЄДРПОУ 37387229, вул. Миру, буд. 5а, с. Стара Талалаївка, Чернігівська область, Прилуцький район, 17260,
до відповідача: російської федерації в особі посольства російської федерації в Україні,
код ЄДРПОУ 21674479, проспект Повітряних сил, 27, м. Київ, 03049,
предмет спору про відшкодування шкоди в сумі 37 682 550 грн.
представники сторін: не прибули.

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Сильченкове” до російської федерації в особі посольства російської федерації в Україні про відшкодування спричиненої збройною військовою агресією шкоди в розмірі 37 682 550 грн за фактом знищення майна Товариства, що розташоване за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Стара Талалаївка, вул. Миру, 5А.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.05.2026 у справі №927/189/26 позов задоволено та стягнуто з російської федерації в особі посольства російської федерації в Україні на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Сильченкове” (код ЄДРПОУ 37387229) шкоду в сумі 37 682 550,00 грн. без ПДВ., що еквівалентно 891 401 доларам США (на дату подачі позову) та витрати на правничу допомогу в сумі 30000,00 грн; стягнуто з російської федерації в особі посольства російської федерації в Україні в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 565238,25 грн.
29.05.2026 через систему “Електронний суд” надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Сильченкове” адвоката Панченко О.О. про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з російської федерації в особі посольства російської федерації в Україні судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на проведення незалежної оцінки збитків у розмірі 318 753,98 грн; витрати на професійний письмовий переклад ухвал суду у розмірі 2550 грн; та поштові витрати на направлення матеріалів справи відповідачу у розмірі 773,50 грн.
Розглянувши заяву позивача щодо розподілу судових витрат, суд встановив наступне:
У заяві позивач зазначає про те, що суд не вирішив питання про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи і понесених позивачем, а саме витрат, пов`язаних із залученням перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України), вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України). Суд зазначив про відсутність підстав для розподілу поштових витрат та витрат на переклад ухвал суду через відсутність фіксації їх остаточних сум у прохальній частині позову.
За змістом частин 1 та 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. 4-7 статті 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
У підтвердження понесення витрат на проведення незалежної оцінки заявник долучив:
- звіт з визначення розміру реальних збитків, завданих внаслідок руйнування або пошкодження майна (згідно переліку), у зв`язку із збройною агресією російської федерації, що розташоване за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Стара Талалаївка, вул. Миру, 5А, та належить на праві власності ТОВ «АФ Сильчинкове», станом на 15.01.2025 підготовлений ТОВ «Консалтингова компанія «Острів», 
- звіт про науково-дослідну роботу «Оцінка технічного стану виробничих і адміністративних будівель аграрного призначення ТОВ «АФ Сильчинкове» в с. Стара Талалаївка Прилуцького району по вул. Миру, 5А ушкоджених в результаті воєнних дій”, складений Державним підприємством «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва імені В.С. Балицького»,- договір № 11-25 від 19.02.2025 року на надання послуг з незалежної оцінки , укладений між ТОВ «АФ Сильчинкове» та ТОВ «Консалтінгова фірма «Острів», акт приймання-передачі наданих послуг від 18.08.2025 складений ТОВ «АФ Сильчинкове» та ТОВ «Консалтінгова фірма «Острів»,
- платіжну інструкцію від 22.04.2025 №5774 на суму 90000,00 грн та №6722 від 10.09.2022 на суму 90000,00 грн оплати між ТОВ «АФ Сильчинкове» за послуги незалежної оцінки ТОВ «Консалтінгова фірма «Острів»,
- договір №11-15 від 19.02.2025, укладений між Державним підприємством «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва імені В.С. Балицького» та ТОВ «АФ Сильчинкове» з виконання робіт з оцінки технічного стану виробничих і адміністративних будівель аграрного призначення ТОВ «АФ Сильчинкове» в с. Стара Талалаївка Прилуцького району по вул. Миру, 5А ушкоджених в результаті воєнних дій,
- платіжну інструкцію №1001 від 21.02.2025 за договором №11-15 від 19.02.2025 на суму 69 376,97 грн та платіжну інструкцію №1003 від 07.03.2025 на суму 69 376,97 грн за договором №11-15 від 19.02.2025,
- акт здачі-приймання науково-технічної продукції за договором № 11-25 від 06.03.2025, складений між Державним підприємством «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва імені В.С. Балицького» та ТОВ «АФ Сильчинкове».
Отже, вказані докази у достатній мірі підтверджують понесення відповідачем - ТОВ «АФ Сильчинкове», судових витрат на проведення незалежної оцінки в сумі 318 753,98 грн.
Відповідно до ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових
Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).
Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.
Системний аналіз наведених положень чинного законодавства дозволяє констатувати, що висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи та при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права (постанова ВП ВС від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22).
Беручи до уваги викладене та врахувавши те, що надані позивачем звіти були використані судом при вирішенні спору та прийняті до уваги під час ухвалення судового рішення, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат на проведення незалежної оцінки збитків заявлені правомірно.
Згідно з п.2 та 4 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
В заяві про виконання ухвали суду від 24.03.2026 позивач надав докази здійснення перекладу ухвали суду від 09.03.2026 та надсилання її разом з позовом та додатками на поштову адресу та електронну адресу посольства рф в Польщі, в заяві від 28.04.2026 позивач зазначив про те, що надає суду докази перекладу та направлення відповідачу ухвали від 06.04.2026.
У підтвердження понесених витрат позивачем надано суду рахунок № 193326/1 від 19.03.2026 про переклад письмовий з української мови на російську ФОП Бідна Люсія Сергіївна на суму 2000,00 грн та квитанцію АТ «Укрпошта» про направлення ухвали суду від 09.03.2026 у справі №927/189/26, рахунку №1903326/1 від 19.03.2026, акту здачі-приймання наданих послуг від 19.03.2026, клопотання про участь у режимі відеоконференції на адресу Посольства рф в Республіка Молдова від 23.03.2026 на суму 312,00 грн. А також позивачем надано рахунок №220426/1 від 22.04.2026 про переклад письмовий з української мови на російську ФОП Бідна Люсія Сергіївна на суму 550,00 грн, платіжну інструкцію № 1483 від 22.04.2026 про сплату ТОВ «Агрофірма Сильчинкове» 550,00 грн, а також акт здачі-приймання наданих послуг, складений 22.04.2026 ТОВ «Агрофірма Сильчинкове» та ФОП Бідна Люсія Сергіївна на суму 550,00 грн. та квитанція АТ «Укрпошта» від 28.04.2026 про направлення кореспонденції посольству рф в Польщі на суму 317,45 грн.
З врахуванням наведеного, витрати позивача на оплату поштових відправлень та здійснення перекладу ухвал господарського суду російською мовою та направлення їх на адресу посольства рф в Польщі та Посольства рф в Республіка Молдова підлягають стягненню з відповідача, в розмірі, підтвердженому належними доказами.
Висновки щодо необхідності розподілу судових витрат, понесених у зв`язку оплатою поштових відправлень, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 20.09.2022 року у справі № 756/11978/16-ц.
Таким чином, надсилання засобами поштового зв`язку перекладів ухвал суду, позовної заяви та додатків до неї на офіційні поштові адреси посольств російської федерації на вимогу суду та відповідно до положень господарського процесуального законодавства є судовими витратами, що підлягають стягненню з відповідача.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, наведені вище обставини є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Сильченкове” №215 від 29.05.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі №927/189/26 та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення незалежної оцінки збитків в сумі 318 753,98 грн, витрат на професійний письмовий переклад ухвал суду в сумі 2550 грн та поштові витрати в сумі 773,50 грн.
Керуючись ст. 86, 129, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Сильченкове” №215 від 29.05.2026 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
2. Стягнути з російської федерації в особі посольства російської федерації в Україні (код ЄДРПОУ 21674479, проспект Повітряних сил, 27, м. Київ, 03049) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Сильченкове” (код ЄДРПОУ 37387229, вул. Миру, буд. 5а, с. Стара Талалаївка, Чернігівська область, Прилуцький район, 17260) витрати на проведення незалежної оцінки збитків в сумі 318 753,98 грн; витрати на професійний письмовий переклад ухвал суду в сумі 2550 грн; та поштові витрати в сумі 773,50 грн.
Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.
Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк та в порядку, встановлені ст.256, ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повне додаткове рішення складене 25.06.2026.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua