УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 285/15/26	Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г.	
Категорія 126 КУпАП	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року	м. Житомир	

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В., 
із секретарем судового засідання Лупіновою Д.П., 
з участю захисника Семеньки В.М. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою захисника Семеньки Василя Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваної постанови
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці, стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до постанови, 14 грудня 2025 року о 12:06 год на вулиці Іоана Павла ІІ в місті Звягель, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця.
Суть апеляційної скарги
Захисника Семенька В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову від 04.03.2026 року, яку вважає незаконною. Судом не досліджено належним чином обставини справи, не надано оцінку доказам. Висновки про доведеність вини ОСОБА_1 є передчасними та не підтверджуються належними доказами.
Захисник зазначає, що ОСОБА_1 не є платником (боржником) аліментів, по ньому немає жодного незавершеного виконавчого провадження щодо примусового стягнення аліментів. Постанова про встановлення тимчасового обмеження, на яку посилається суд, є неактуальною, оскільки виконавче провадження завершене.
Захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. 
Позиція учасників справи
В судовому засіданні захисник Семенька В.М. підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснив, що органами ДВС було невірно визначено адресу боржника та, відповідно, направлено документи виконавчого провадження не за адресою реєстрації ОСОБА_1 , тому останньому не було відомо про встановлені обмеження. Крім того, ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 та постійно перебуває за місцем служби.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився - його інтереси представляє захисник Семенька В.М., а тому суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважав за можливе слухати справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності.
Мотиви та висновки апеляційного суду
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення (ст. 251 КУпАП).
У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ч.3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу. 
Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Так, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.
Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Таким чином, для наявності складу адміністративного правопорушення обов`язковим є, зокрема, доведення винуватості особи, тобто обізнаності з встановленим щодо неї обмеженням щодо керування транспортними засобами.
В свою чергу, відповідно п. 2 ч. 9 ст. 71, ч. 10. ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
В матеріалах справи наявна копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.07.2025 щодо ОСОБА_1 . Головним державним виконавцем О.Ластовець постановлено встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві керування транспортними засобами та надіслати копії постанови сторонам виконавчого провадження.
Як встановлено з долучених до матеріалів справи стороною захисту доказів, з 06.02.2024 ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 . В постанові про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.07.2025 (ВП №73645184) зазначена адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 . Згідно із супровідним листом Коростишівського ВДВС від 19.07.2025, відділом виконавчої служби направлено зазначену постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами саме на адресу, яка вказана у постанові та яка є відмінною від зареєстрованої адреси ОСОБА_1 та від адреси місця проходження військової служби.
Крім того, на долученому до матеріалів справи відеозаписі події, ОСОБА_1 під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення 14.12.2025 о 12 год 29 хв зазначав: «я не знаю, в мене Дія чиста».
Жодних інших доказів обізнаності ОСОБА_1 з накладеним на нього державним виконавцем обмеженням – не встановлено.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 умислу на керування транспортним засобом під час встановленого щодо нього тимчасового обмеження і наявності в його діях суб`єктивної сторони правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, тобто відповідні доводи апеляційної скарги не спростовані.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП не є обґрунтованим в повній мірі.
Отже, постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2026 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП належить скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.
Керуючись ст. ст.247, 293, 294 КУпАП, суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Семеньки Василя Михайловича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2026 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, - скасувати
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП – закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук