П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 562/3203/24
Провадження № 22-ц/4815/499/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,
секретар судового засідання – Хлуд І.П.,

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідачі –  ОСОБА_2 ,
– ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 
на стороні позивача –  ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова група "Альфа-Гарант" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року (ухвалене у складі судді Шуляка А.С., повний текст складено 24 листопада 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення відшкодування за шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, –

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Поліщука Д.В., звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , ТДВ "СК "Альфа-Гарант" про стягнення відшкодування за шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою.
Позов обґрунтовував тим, що 28.11.2023 року о 01:05 год. в м.Здолбунів по вул.Шевченка,9, Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Ауді А6" д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла наїзд на паркан, 3 фруктові та одне декоративне дерево, вікно та фасад будинку, автомобіль "Рено Меган" д.н.з. НОМЕР_2 . Керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, з місця ДТП зникла. За результатами події складено три протоколи за ст.ст. 124, 130, 122-4 КУпАП. Внаслідок ДТП позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області №562/4318/23 від 10.01.2024 р. ОСОБА_2 визнана винною за ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Цивільно-правова відповідальність винної в ДТП ОСОБА_2 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215860727 в ТДВ "Страхова компанія "Альфа Гарант". 
Вказував, що для отримання страхового відшкодування потерпілими ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було подано заяву про виплату страхового відшкодування. 03.06.2024 р. на рахунок позивача ОСОБА_1 зараховано суму 95 827,99 грн. з призначенням платежу "страхове відшкодування згідно страхового акту №ЦВ/23/6820 за договором страхування № 215860727 від 21.07.2023 р."
Відповідач ТДВ "Страхова компанія «Альфа Гарант" порушив вимоги ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме не узгодив із позивачем розмір страхового відшкодування, не надав письмового повідомлення про прийняте рішення та здійснив виплату страхового відшкодування не погодивши її розмір. 
Ним було оплачено вартість послуг експерта, яка становить 11900 грн. 
Згідно висновку №491.24СЕ від15.08.2024 р. судовим експертом встановлено: вартість матеріального збитку завданого його автомобілю внаслідок ДТП, становить: 198471,04 грн. Ринкова вартість автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 28.11.2023 року, станом на момент ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних, становить: 9609,25 грн. Також у висновку експерт встановив економічну недоцільність ремонту автомобіля.
Просив стягнути з ОСОБА_2 24 557,59 грн різницю між фактичним розміром шкоди та лімітом страхового відшкодуванням, також стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа Гарант" борг по страховому відшкодуванню в сумі 64 172,01 грн, пеню 5126,73 грн., 3% річних 569,64 грн., інфляційні 1805,29 грн., а всього 71 673,66 грн.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення відшкодування за шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою задоволено.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_1 борг по страховому відшкодуванню в сумі 64 172 (шістдесят чотири тисячі сто сімдесят дві) грн. 01 коп., пеню в розмірі 5 126 (п`ять тисяч сто двадцять шість) грн. 73 коп., 569 (п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 64 коп. три відсотки річних, інфляційні в сумі 1805 (одна тисяча вісімсот п`ять) грн. 29 коп. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24 557 (двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 59 коп. різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та лімітом страхового відшкодування.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_1 в рахунок понесених судових витрат по сплаті судового збору 721 (сімсот двадцять одна) грн. 68 коп. та 8863 (вісім тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 12 коп. в рахунок оплати вартості послуг експерта.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок понесених судових витрат по сплаті судового збору 247 (двісті сорок сім) грн 28 коп та 3036 (три тисячі тридцять шість) грн. 88 коп. в рахунок оплати вартості послуг експерта.
Рішення мотивовано тим, що враховуючи розмір частково виплаченого страхового відшкодування 95 827,99 грн та ліміт відповідальності страховика згідно страхового полісу №215860727 – 160 000,00 грн., борг відповідача ТДВ "Страхова компанія "Альфа Гарант" становить 64172,01 грн. Згідно вимог п. 36.5. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ "Страхова компанія "Альфа Гарант" має зобов`язання сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування із суми боргу 64172,01 грн за період часу з 03.06.2024 р по 18.09.2024 р., що становить 5126,73 грн, а також 3% річних в розмірі 569,64 грн. 
Відповідальність ОСОБА_2 за шкоду завдану майну позивача становить 28861,79 грн (198471,04 грн. - 9609,25 грн. – 160000).
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова група "Альфа-Гарант" оскаржило рішення в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу рішення висновок судового експерта Картавова Ю.О. № 491.24СЕ від 15.08.2024 року, яким визначено ринкову вартість автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , до ДТП у розмірі 198 471,04 грн., вартість матеріального збитку - 198 471,04 грн., а ринкову вартість у пошкодженому стані - 9 609,25 грн (як вартість металобрухту).
Згідно зі ст. 102 ЦПК України, висновок експерта повинен бути обґрунтованим і відповідати дійсним обставинам справи. Відсутність самостійного огляду та покладання виключно на матеріали іншої оцінки (яка проводилася за замовленням Страховика) позбавляє висновок статусу незалежного дослідження, перетворюючи його на перерахунок даних ОСОБА_4 без додавання нової інформації. Це суперечить ст. 73 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.
Позивачем не спростовано доводи ТДВ СК "Альфа-Гарант" про правильність виконаного розрахунку на підставі Звіту ЦВ/23/6820 від 02.04.2024 р.
При цьому, ані доказів реально понесених витрат на відновлення транспортного засобу, ані доказів відчуження пошкодженого автомобіля саме за ціню у розмірі 9 609,25 грн, позивачем до справи не долучено.
Враховуючи, що відповідач виконав свій обов`язок, передбачений ст. 34 вказаного Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо оцінки розміру шкоди у нього відсутнє зобов`язання перед позивачем зі сплати страхового відшкодування на підставі висновків зроблених на замовлення позивача.
Вартість залишків, встановлена у Звіті № ЦВ/23/6820 більше повно відповідає реаліям ринку, аніж порахована у висновку № 491.24СЕ.
При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доводити вину страховика у невиплаті суми страхового відшкодування у тому розмірі, який він вважав необхідним для повного відшкодування шкоди.
Враховуючи, що законних підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 64 172 грн 01 коп. немає, тому й у частині нарахування похідних вимог про стягнення пені, 3% річних та втрати від інфляції має бути відмовлено в повному обсязі.
Просить суд скасувати оскаржуване рішення, в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ СК "Альфа-Гарант", та відмовити у задоволенні таких позовних вимог.
26 січня 2026 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Поліщуком Д.В. подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність оскаржуваного рішення.
Вказує, що у звіті про оцінку № ЦВ/23/6820 від 02.05.2024 р. (на який покликається апелянт) зазначено, що ФОП ОСОБА_4 є оцінювачем. Однак у звіті не вказано, що ОСОБА_4 є судовим експертом, та відсутня інформація щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність. У звіті не вказано що метою його виконання є його подання до суду.
Звітом про оцінку №ЦВ/23/6820 від 02.05.2024 р. та висновком експерта №491.24СЕ від 15.08.2024 р. встановлено, що вартість ремонту автомобіля Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату ДТП становить 447002,89 грн., і ця сума є більшою від вартості автомобіля, а тому встановлено факт економічної недоцільності ремонту автомобіля.
Також встановлено той факт, що вартість ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу є вищою від вартості автомобіля до ДТП.
Спеціаліст оцінювач ОСОБА_4 у своєму звіті про оцінку та судовий експерт ОСОБА_5 у своєму висновку експерта визначали вартість автомобіля в пошкодженому стані на дату ДТП шляхом визначення утилізаційної вартості.
Просить про залишення рішення без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 28.11.2023 року о 01:05 год. в м.Здолбунів по вул.Шевченка,9, Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Ауді А6" д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням, допустила в`їзд автомобіля на тротуар з подальшим зіткненням у огорожу господарства ОСОБА_3 за адресою: м. Здолбунів, вул. Шевченка, 9/1, а також зіткнення з автомобілем "Рено Меган", д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 січня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП ( а.с.7-8, том 1).
Власником транспортного засобу "Renault Megane", д.н.з. НОМЕР_2  є позивач  ОСОБА_1 , що підтверджується копію свідоцтва про реєстрацією транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с. 43, том 1).
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки "Ауді А6" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на підставі поліса № 215860727, з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну у 160 000,00 грн.
В день ДТП ОСОБА_1 повідомив страхову ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про настання страхового випадку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого (а.с. 82, том 1).
30 листопада 2023 року представником ТДВ СК "Альфа-Гарант" Шерстюком О.В. здійснено огляд транспортного засобу "Renault Megane", д.н.з. НОМЕР_2 , за наслідок якого складено акт огляду транспортного засобу № ЦВ/23/6820 SKR (а.с. 112-114).
02 травня 2024 року ФОП ОСОБА_4 , за замовленням ТДВ СК "Альфа-Гарант", складено звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, у якому встановлено, що: ринкова вартість автомобіля на дату ДТП складає 173 680,90 грн (а.с. 94, том 1); вартість відновлювального ремонту на дату ДТП – 447002,89 грн (а.с. 95, том 1); вартість матеріального збитку на дату ДТП – 212 335,17 грн (а.с. 95, том 1); вартість відновлювального ремонту з врахування коефіцієнта фізичного зносу на дату ДТП – 212335,17 грн (а.с. 95, том 1); ринкову вартість майна Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в пошкодженому стані на дату оцінки 28.11.2023 р. – 77852,91 грн (а.с. 86-97, том 1).
11 березня 2024 року ТДВ СК "Альфа-Гарант" отримало від потерпілих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заяву про страхове відшкодування, у якому власник пошкодженого транспортного засобу "Renault Megane", реєстраційний номер НОМЕР_2 просив відшкодувати заподіяну йому внаслідок ДТП шкоду у розмірі 160 000 грн (в межах ліміту відповідальності страхової) (а.с. 84, том 1).
03 червня 2024 року ТДВ СК "Альфа-Гарант" виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 95 827 грн 99 коп (а.с. 52, том 1).
Вважаючи неправомірною виплату ТДВ СК "Альфа-Гарант" страхового відшкодування у розмірі 95 827,99 грн, за умови, що матеріальний збиток власнику пошкодженого у ДТП транспортного засобу Renault Megane складає 198 471,04 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на момент ДТП, далі - Закон № 1961-IV) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Пунктом 2.1 статті 2 Закону № 1961-IV передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Вказаній нормі кореспондується частина друга статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону № 1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до положень ст. 30 Закону України № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України № 1961-IV передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;
у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.
У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.
Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем по справі дотримано встановлений Законом України № 1961-IV порядок дій для отримання страхового відшкодування: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди повідомив страховика про її настання, надав транспортний засіб для огляду представником страховика, за результатом якого 30.11.2023 року було складено акт огляду транспортного засобу, подав страховику заяву про виплату страхового відшкодування.
В свою чергу відповідачем у справі порушено встановлений Законом України № 1961-IV порядок, а саме проведено виплату страхового відшкодування без узгодження з особою, яка має право на страхове відшкодування його розміру, згідно вимог п. 36.2 Законом України № 1961-IV.
Жодних доказів досягнення між страховиком і потерпілим згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування відповідачем не надано, а судом не встановлено.
Таким чином, покликання відповідача на положення абз. 2 п. 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV яким встановлено право страховика здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні експертизи пошкодженого майна не заслуговує на увагу, оскільки такої згоди досягнуто не було.
Окрім того 21 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Картавова Ю.О. із заявою про проведення судової автотоварознавчої експертизи пошкодженого автомобіля, за результатами якої 15.08.2024 року судовим експертом Картавовим Ю.О. складено висновок експерта № 491.24СЕ судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 11, том 1).
У вищезазначеному Висновку експерта № 491.24СЕ судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 від 15.08.2024 року судовим експертом встановлено: ринкову вартість автомобіля на дату ДТП – 198 471,04 грн; вартість відновлювального ремонту на дату ДТП – 447002,89 грн; вартість відновлювального ремонту з врахування коефіцієнта фізичного зносу на дату ДТП –207706,35 грн; вартість матеріального збитку на дату ДТП – 198471,04 грн; ринкову вартість автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 28.11.2023 року, станом на момент ДТП – 9 609,25 грн (а.с. 11-30).
Також встановлено той факт, що вартість ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу є вищою від вартості автомобіля до ДТП. 
Як спеціаліст оцінювач ОСОБА_4 у складеному на замовлення ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" звіті про оцінку так і судовий експерт Картавов Ю.О. у висновку № 491.24СЕ судової автотоварознавчої експертизи визначали вартість автомобіля в пошкодженому стані на дату ДТП шляхом визначення утилізаційної вартості. 
Згідно п.7.21. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395 (далі Методика) вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10 - 8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки.
Спеціаліст оцінювач ОСОБА_4 у своєму звіті про оцінку не навів детального розрахунку вартості робіт демонтажу. Розрахунки вартості діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку у Звіті оцінювача ОСОБА_4 не зазначені.
Згідно п. 7.23 Методики, якщо ринкова вартість технічно справних складників менша за суму вартості робіт з їх демонтування та витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні, то вартість оцінюваного КТЗ дорівнює вартості металобрухту складників, що залишилися, з урахуванням витрат на утилізацію.
У висновку судового експерта Картавова Ю.О. №491.24СЕ від 15.08.2024 р. зазначено, що згідно п. 7.17. Методики як що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним.
Згідно п.7.20 Методики, вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування.
Відповідно до п. 7.21. Методики, вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10-8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки.
Згідно п. 7.23. Методики, якщо ринкова вартість технічно справних складників менша за суму вартості робіт з їх демонтування та витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні, то вартість оцінюваного КТЗ дорівнює вартості металобрухту складників, що залишилися, з урахуванням витрат на утилізацію.
Судовий експерт зазначив у висновку, що вартість технічно справних складників, придатних до подальшого використання, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, не розраховується, оскільки відсутні дані результатів діагностування технічно справних складників, придатних до подальшого використання на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісі. 
Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції судовий експерт ОСОБА_5 пояснив, що для визначення вартості технічно справних складників, придатних до подальшого використання, для забезпечення виконання вимог Методики, потрібно забезпечити проведення повного розбирання автомобіля, діагностування на спеціалізованому сервісі кожної запчастини, визначення складських, транспортних, торгівельних та інших витрат, сум податків і зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку. Без результатів діагностики запчастин неможливо встановити чи є вони придатними після ДТП. Витрати на розбирання та діагностику на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісі можуть перевищувати залишкову вартість цих запчастин. Визначення складських, транспортних, торгівельних та інших витрат, сум податків і зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку по продажу вживаних запчастин не входять до компетенції автотоварознавця.
Вартість технічно справних складників не розраховується, оскільки відсутні дані результатів діагностування технічно справних складників, придатних до подальшого використання на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу. Тому при визначенні утилізаційної вартості розраховується вартість металобрухту.
Оскільки ремонт належного позивачу транспортного засобу Renault Megane є економічно необґрунтованим: вартість пошкодженого автомобіля до ДТП складала 198 471,04 грн, а після ДТП – 9609,25 грн, до відшкодування, згідно ст. 30 Закону України № 1961-IV, повинна підлягати різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП у розмірі 188 861,79 грн.
Враховуючи розмір частково виплаченого позивачу ТДВ "Страхова компанія "Альфа Гарант" страхового відшкодування – 95827,99 грн та ліміт відповідальності страховика згідно страхового полісу № 215860727 – 160000,00 грн, місцевим судом правомірно стягнуто з ТДВ "Страхова компанія "Альфа Гарант" різницю між лімітом відповідальності страховика та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 64 172,01 грн (160000,00 – 95827,99 = 64 172,01 грн).
Відповідно до вимог п. 36.5. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Отже ТДВ "Страхова компанія "Альфа Гарант" має зобов`язання сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування із суми боргу 64172,01 грн. за період часу з 03.06.2024 р. по 18.09.2024 р., що становить 5126,73 грн.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України до стягнення з ТДВ "Страхова компанія "Альфа Гарант" підлягає 3% річних, за період з 03.06.2024 р. по 18.09.2024 р., від суми боргу 64172,01 грн, що складає 569,64 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено, ТДВ СК "Альфа-Гарант" рішення оскаржує лише в частині заявлених до нього вимог, апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги про неналежність висновку експерта № 491.24СЕ судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 від 15 серпня 2024 року апеляційним судом відхиляються.
Як вбачається зі змісту вищезазначеного висновку, експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, ст. 384 КК України, що підтверджено його особистим підписом.
Судовий експерт Картавов Ю.О., який проводив дослідження, допитувався судом першої інстанції для роз`яснення запитуваних судом моментів проведеної автотоварознавчої експертизи.
Висновок експерта № 491.24СЕ судової автотоварознавчої експертизи від 15.08.2024 року відповідачем, за допомогою належних та допустимих доказів не спростовано, як і не заявлено клопотання щодо призначення судом експертного автотоварознавчого дослідження.
Окрім того, відповідно до частини першої статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.
Місцевим судом оцінено висновок судового експерта в сукупності з іншими доказами, зібраними у справі, відповідно до внутрішнього переконань, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова група "Альфа-Гарант" залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови виготовлено 17 квітня 2026 року.

Головуючий-суддя      Шимків С.С.

Судді:  Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.