Справа № 544/622/26
пров. № 2/544/610/2026
Номер рядка звіту 38

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

11 червня 2026 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Сайко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Костенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Соборна, 41 справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі – ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в розмірі 29857,63 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі – ТОВ «ЛІНЕУРА Україна») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5193590, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, оскільки Позичальник після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою)у формі Договору, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом використання одноразового ідентифікатора «95966», який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до Розділу 1 Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 0,95% на день.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за вказаним договором виконало та надало Позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту.
В свою чергу відповідач виконував свої зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
29.09.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-38/25, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованості боржника перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за кредитним договором №5193590 від 21.12.2024 року.
Вказує, що згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №5193590 від 21.12.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову складає 29857,63 грн., в тому числі: 7999,98 грн. – заборгованості за сумою кредиту, 17857,65 грн. – заборгованості за відсотками, пеня, штраф - 4000 грн. 
На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №5193590 від 21.12.2024 року в розмірі 29857,63 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.03.2026 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотав слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення тіла кредиту. У зв`язку із сімейними обставинами, тяжким матеріальним становищем, просила суд розстрочити виконання рішення строком на 1 рік.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 21.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5193590. Відповідно до умов Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає клієнту грошові кошти в гривні в розмірі 8 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2. Договору). Строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (п.1.3. Договору). Тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 0,95 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту (п.1.4.1 Договору). Відповідно до п.п.2.1, п.п. 2,2 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки ) № НОМЕР_1 . Дата надання кредиту:21.12.2024 або 22.12.2024. П.9.7 Договору передбачено, що цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на Договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Таким чином, відповідач підписала Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором «95966» 21.12.2024 15:58:38 та Паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «77588» 21.12.2024 (матеріали справи в електронній формі).
Згідно довідки ТОВ «Пейтек» від 30.09.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу кредит у розмірі 8 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на платіжну картку Клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 21.12.2024 15:59:07, призначення платежу: зарахування на картку, 4790729957233174 (матеріали справи в електронній формі).
29.09.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-38/25, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованості боржника перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», визначеними в Реєстрі боржників (матеріали справи в електронній формі).
Відповідно до Реєстру боржників (Додаток №1) до договору факторингу №01.02-38/25 від 29.09.2025 року, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (матеріали справи в електронному вигляді).
Згідно розрахунку заборгованості за Договором №5193590 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.12.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 29857,63 грн., в тому числі: 7999,98 грн. – заборгованості за сумою кредиту, 17857,65 грн. – заборгованості за відсотками, пеня, штраф - 4000 грн (матеріали справи в електронному вигляді).
Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про таке.
У статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Як вбачається з досліджених судом доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений.
Як встановлено судом, сума заборгованості за відсотками в розмірі 17857,65 грн. розрахована за період з 21.12.2024 по 29.09.2025 в межах строку дії договору.
Таким чином на умовах укладеного договору та відповідно до законодавчих норм відповідач повинна була сплатити  7999,98 грн. заборгованості по тілу кредиту та 17857,65 грн заборгованості за відсотками.
Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за неустойкою в сумі 4000 грн, суд уважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє по теперішній час.
Враховуючи наведене та зважаючи на те, що кредитний договір укладений 21.12.2024, тобто в період дії на території України воєнного стану, суд уважає, що з відповідачки не підлягає стягненню заборгованість за неустойкою в сумі 4000 грн, що буде узгоджуватись із пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, в сумі 25857,63 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2 662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №255 від 27.02.2026 (а.с.5). Оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме з розрахунку: 25857,63 грн. х 2 662,40 грн. /29857,63 грн. = 2305,72 грн.
Крім того, згідно з ч.1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Крім того, частинами 3, 4 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки через пожежу трагічно загинув її неповнолітній син, пошкоджено будинок, де вона проживала, від тяжкої хвороби померла її матір (а.с.154-159). 
Суд, враховуючи вказані обставини та матеріальний стан відповідача, оцінюючи наявність підстав для розстрочення виконання рішення, вважає за доцільне розстрочити відповідачу виконання рішення суду на 12 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісяця по 2154,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за кредитним договором №5193590 від 21.12.2024 в розмірі 25857 ( двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят сім ) грн 63 коп.
Розстрочити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ) виконання судового рішення шляхом сплати заборгованості рівними частинами протягом 12 (дванадцяти) місяців, тобто по 2154 ( дві тисячі сто п`ятдесят чотири) грн 80 коп. щомісяця.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ 37616221) в розмірі 2 305 (дві тисячі триста п`ять ) грн 72 коп. понесених ним і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення виготовлено 17.06.2026.
Суддя О.О.Сайко