РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
28 квітня 2026 р.  Справа № 826/9268/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови №44 від 14.07.2017.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2017 відкрито провадження у даній справі та призначено адміністративну справу до судового розгляду в судовому засіданні.
У відзиві на позовну заяву, Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві зазначив, що на підставі листа Держпродспоживслужби України від 25.05.2017 №ЦА-151/4420/17, наказу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 20.06.2017 №1444 та направлення на проведення перевірки від 20.06.2017 №1480 в період з 22.06.2017 по 23.06.2017 року Головним управлінням проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції - телефонних апаратів.
За результатами перевірки характеристик продукції ТОВ «СВП Плюс» було виявлено порушення правил маркування. Зокрема, знак відповідності технічним регламентам нанесено з порушенням вимог п. 30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2009 № 679, а саме на упаковці нанесено два знаки оцінки відповідності з ідентифікаційними номерами « 109» та « 052».
Відповідач наголошує, що на одну й ту саму продукцію може поширюватися дія декількох технічних регламентів, які передбачають нанесення знака відповідності технічним регламентам, проте, в такому випадку виробник або його уповноважений представник повинен нанести на продукцію один знак відповідності технічним регламентам, який вказує, що продукція відповідає усім застосованим вимогам таких технічних регламентів.
Крім того зазначив, що в межах проведеної перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" кваліфікується як розповсюджувач продукції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2018 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтею 262 КАС України.
Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 року № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16.07.2024 № 3863-ІХ "Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" (далі - Закон № 3863), який набрав чинності 26.09.2024), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.
Адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.
Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.
На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825 (в редакції Закону №3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399.
Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу.
Згідно з частиною 3 статті 29 КАС України у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/14647/20 передана на розгляд та вирішення Вінницькому окружному адміністративному суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 зазначену справу було передано на розгляд судді Вінницького окружного адміністративного суду Мультян М.Б.
Ухвалою від 11.03.2025 справу прийнято до розгляду, вирішено її розгляд здійснювати спочатку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для надання інформації щодо актуальності спірних правовідносин на момент прийняття справи до провадження Вінницьким окружним адміністративним судом; щодо актуальних та дійсних засобів зв`язку із сторонами, а саме: адреси електронної пошти, номерів телефону та місця проживання (перебування, знаходження) з відповідними доказами на підтвердження цих відомостей; письмових пояснень та/або заяви у разі зміни фактичних обставин по цій справі, вибуття, необхідності залучення або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір; відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.
14.03.2025 Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві подав суду пояснення, в яких надав запитувану інформацію та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.
21.11.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" подав пояснення, в яких на виконання вимог ухвали суду надав відповідну інформацію, зокрема повідомив про актуальність спірних правовідносин на момент прийняття справи до провадження Вінницьким окружним адміністративним судом.
Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної постанови, представник позивач зазначає, що контролюючим органом не доведено самого факту вчинення правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази (зокрема, фотофіксація упаковки), які б підтверджували наявність двох знаків відповідності з різними ідентифікаційними номерами. ТОВ «СВП Плюс» наголошує на тому, що воно є лише розповсюджувачем продукції, а не її виробником чи імпортером, а отже, не є суб`єктом відповідальності за введення товару в обіг у розумінні Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Позивач зауважує, що відповідальність за неналежне маркування покладається на особу, яка вперше надає продукцію на ринку України, в той час як відповідач проігнорував надані документи та інформацію на пакуванні, згідно з якими виробником товару є «Майкрософт Мобайл СИ» (Фінляндія), а імпортером — ТзОВ «ТТТ ПЛЮС».
Крім того, позивач вказує на порушення процедури перевірки та посилається на правові висновки Верховного Суду, згідно з якими розповсюджувач не може нести відповідальність за введення продукції в обіг без належних доказів його участі у цій первинній операції. Позивач стверджує, що оскаржувана постанова ґрунтується на формальному підході та припущеннях, що суперечить принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи та практиці ЄСПЛ щодо неприпустимості накладення штрафу без встановлення вини, а тому вважає рішення органу ринкового нагляду невмотивованим і таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 28.04.2026 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за участі сторін відмовлено.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області за результатами перевірки характеристик продукції: радіотелефонів Nokia, які реалізовувалися в ТОВ Комфі Трейд» складено акт перевірки характеристик продукції №000014. В зазначеному акті перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області зазначено про виявлені порушення при реалізації ТОВ «Комфі Трейд» радіотелефонів Nokia пункту 30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою КМУ №679 від 24.06.2008, суть порушення полягала у нанесенні подвійного маркування знаку відповідності технічним регламентам із зазначенням органу оцінки відповідності 109 та 052.
Держпродспоживслужба на підставі повідомлення Головного управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області про продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам та/або становить серозний ризик №14.7.8/983 від 15.05.2017, доручила Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві здійснити за ланцюгом постачання позапланову перевірку характеристик продукції, зазначеної у повідомленні.
Головним управління Держпродспоживслужби в м. Києві на підставі Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про державний ринковий нагляд і контроль не нехарчової продукції», «Про загальну безпечність нехарчової продукції», на підставі доручення Держпродспоживслужби від 25.05.2017 №ЦА-151/4420-17, видано Наказ №1444 від 20.06.2017 «Про проведення позапланового заходу».
На підставі зазначеного наказу та направлення №1480 від 20.06.2017 фахівцями Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києвів період з 22.06.2017 по 23.06.2017 проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс», а саме телефонні апарати, апарати для стільникових мереж зв`язку або інших бездротових мереж зв`язку, що містять передавачі або передавачі та приймачі: Радіотелефон систем стільникового зв`язку Nokia, модель RM-1136/ Nokia 222 DS NV EAC UA Black, дата виготовлення 20.01.2017 року, виробник «Майкрософт Мобайл СИ», Фінляндія; Радіотелефон систем стільникового зв`язку Nokia, модель RM-1133/ Nokia 105 DS NV EAC UA Black, дата виготовлення 25.01.2017 року, виробник «Майкрософт Мобайл ОЙ», Фінляндія.
За результатами вказаної перевірки працівниками ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві складено Акт перевірки характеристик продукції від 23.06.2017 №34, за результатами проведеної з`ясовано питання щодо неналежного застосування знаку оцінки відповідності, а саме на упаковці нанесено два знаки оцінки відповідності з ідентифікаційними номерами « 109» та « 052» (акт перевірки характеристик продукції від 27.04.2017 року №000014 складений Держпродспоживслужбою в Миколаївській області).
На момент перевірки в реалізації зазначена продукція була відсутня. Підприємство під час перевірки надало слідуючі документи: Видаткову накладну №PH-0000007 від 31.05.2017; Декларацію про відповідність видані на зазначену продукцію ФОП ОСОБА_1 ; Сертифікат дослідження конструкції №UA.TR.109.0192-16 виданий органом з оцінки відповідності «ОМЕГА» ТОВ «ВЦ «ОМЕГА»; Сертифікат дослідження конструкції №UA.TR.109.0190-16 виданий органом з оцінки відповідності «ОМЕГА» ТОВ «ВЦ «ОМЕГА».
Враховуючи наведене, в ході перевірки встановлено, що ТОВ «СВП ПЛЮС» в межах перевірки кваліфікується як розповсюджувач продукції.
Крім того, необхідно зазначити, що постачальник ТОВ «ТТТ плюс» (ЄДРПОУ 36938889, 03035, м. Київ, вул. Дружня, буд.37) у відповідності до вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» буде перевірено по ланцюгу постачання.
За наслідками перевірки складено Протокол № 34 від 23.06.2017 «Про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» за результатами проведеної позапланової виїзної перевірки характеристик продукції (Акт №34 від 23.06.2017) у ТОВ «СВП Плюс».
Надалі, Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві 14.07.2017 за результатами розгляду справи акту перевірки характеристик продукції №34 від 23.06.2017, прийняло Постанову про накладення штрафних санкцій № 44, якою на ТОВ «СВП Плюс» накладено штраф у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1275 грн.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначені у Законі України "Про державний ринковий контроль нехарчової продукції".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний ринковий контроль нехарчової продукції" встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами; державний контроль продукції - діяльність митних органів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам (далі - контроль продукції); неналежне застосування знака відповідності технічним регламентам - порушення правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам, встановлених законодавством.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 10 вказаного Закону ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.
Частина третя статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачає, що органи ринкового нагляду проводять планові (у розповсюджувачів цієї продукції) та позапланові (у розповсюджувачів та виробників такої продукції) перевірки характеристик продукції.
Відповідно до вимог частини першої статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Відповідно до вимог частини третьої статті 29 цього Закону орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність.
Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.
Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1184, знак відповідності технічним регламентам (далі по тексту - знак відповідності) наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.
Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. Знак відповідності може супроводжуватися піктограмою або будь-яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання.
Знак відповідності супроводжується ідентифікаційним номером призначеного органу з оцінки відповідності, якщо такий орган був залучений на етапі контролю виробництва.
Ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності наноситься самим органом або за його вказівкою виробником чи уповноваженим представником.
Згідно з частиною першою статті 29 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам.
Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.
Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" знак відповідності технічним регламентам повинен бути єдиним маркуванням, що засвідчує відповідність продукції вимогам, які застосовуються до зазначеної продукції та визначені у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності технічним регламентам.
Пунктом 30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 №679 передбачено, що на пристроях, які відповідають усім визначеним для них вимогам, повинен бути нанесений національний знак відповідності, зазначений у пункті 7 цього Технічного регламенту. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважена ним особа - резидент України чи постачальник.
У разі застосування процедури оцінки відповідності відповідно до пунктів 25, 26 або 27 цього Технічного регламенту до національного знака відповідності додається номер призначеного органу згідно з реєстром таких органів. Усі інші позначки, що можуть бути нанесені на пристрій, не повинні погіршувати видимість та розбірливість національного знака відповідності.
Національний знак відповідності наноситься на пристрій та/або на етикетку, тару, упаковку (у разі її наявності), експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо. Пристрій не повинен мати жодних позначок, які є подібними до національного знака відповідності та можуть ввести в оману щодо наявності або відсутності національного знака відповідності.
Пунктом 31 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 №679, у разі коли встановлено, що національний знак відповідності застосовується з порушенням вимог пункту 30 цього Технічного регламенту, виробник або уповноважена ним особа - резидент України чи постачальник повинен вжити заходів до припинення порушення відповідно до пункту 8 цього Технічного регламенту на умовах, визначених Держспоживінспекцією та НКРЗІ, довести пристрій до стану відповідності вимогам, установленим у пунктах 9 і 10 цього Технічного регламенту, і підтвердити цю відповідність в установленому порядку.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» визначено зокрема, що:
ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача);
виробник - це: фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію;
Відповідно до частини 1 статті Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» визначено зокрема, що: введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз; розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 44 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, щодо якої неналежно застосовано знак відповідності технічним регламентам (крім нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів), - у розмірі від сімдесяти п`яти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно частини другої статті 45 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що:
1) продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений;
2) продукція, що поставлена ним, відповідає встановленим вимогам, але незважаючи на це становить ризик.
Як убачається з матеріалів справи, позивач у спірних правовідносинах виступав як розповсюджувач продукції, що прямо встановлено під час проведення перевірки самим відповідачем та не заперечується сторонами.
На думку суду, позивачем не спростовано розповсюдження товару із подвійним зображенням знаку відповідності технічним регламентам із зазначенням органу з оцінки відповідності 109 та 052, що є порушенням пункту 30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до видаткової накладної від 26.04.2017 №РН-0001247, позивач поставив розповсюджувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" радіотелефон Nokia 222 Black та радіотелефон Nokia 105 DS Black.
Головним управління Держпродспоживслужби у Миколаївській області при перевірці Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" встановлено порушення пункту 30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою КМУ №679 від 24.06.2008, а саме у нанесенні подвійного маркування знаку відповідності технічним регламентам із зазначенням органу оцінки відповідності 109 та 052, що відображено у акті перевірки характеристик продукції №000014 від 04.05.2017.
Надалі, ТОВ "Комфі Трейд" листом від 12.05.2017 №25/05/2018 повідомив орган ринкового нагляду, що звернувся до постачальника товарів – мобільних телефонів Nokia 222 DS NV EAC UA Black та Nokia 105 DS NV EAC UA Black – Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» з проханням привести продукцію у відповідність вимогам технічних регламентів (залишити на пакуванні товарів один знак відповідності). У відповідь постачальником направлено до магазину представники, які усунули вказані в Акті перевірки порушення, щляхом нанесення знаку відповідності з зазначенням номеру призначеного органу, який останнім (за часом) здійснював оцінку відповідності продукції вимогам Технічних регламентів. На підтвердження додано роздруковані фотографії товару.
Разом із тим, за результатами позапланової перевірки прийнято постанову про накладення штрафних санкцій №8 від 15.05.2017 у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2550 грн.
Відповідно до платіжного доручення №162 425 від 17.05.2017 ТОВ "Комфі Трейд" сплатив штраф згідно постанови №8 від 15.05.2017 у сумі 2550 грн.
Отже, факт розповсюдження продукції з неналежним маркуванням було підтверджено не лише результатами перевірки органу ринкового нагляду, а й фактичними діями самого позивача, який за зверненням свого контрагента (ТОВ «Комфі Трейд») вжив заходів щодо усунення порушення шляхом виправлення знаків відповідності безпосередньо в місцях реалізації.
З огляду на виявлені під час проведення позапланового заходу порушення щодо розповсюдження позивачем продукції, до якої неналежно застосовано знак відповідності технічним регламентам, що згідно з нормами Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", є підставою для притягнення відповідача до відповідальності.
Суд критично оцінює аргумент позивача про те, що відповідальність має нести виключно виробник або імпортер («ТТТ ПЛЮС»). Відповідно до положень статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», розповсюджувач несе самостійну відповідальність за розповсюдження продукції, щодо якої неналежно застосовано знак відповідності. Обов`язок розповсюджувача полягає у перевірці наявності необхідного маркування перед наданням продукції на ринку. Оскільки ТОВ «СВП Плюс» здійснило поставку товару з подвійним маркуванням до роздрібної мережі, воно є належним суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.
Щодо посилань позивача на відсутність прямих доказів (фотофіксації) у матеріалах перевірки, суд зазначає, що за принципом ланцюга постачання результати перевірки попередньої ланки (акт №000014 миколаївського управління) є належною підставою для висновків про невідповідність характеристик продукції у постачальника. Визнання цього факту компанією «Комфі Трейд» та подальші дії самого позивача щодо виправлення маркування повністю нівелюють доводи про недоведеність складу правопорушення.
При цьому, у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, що може бути самостійною підставою для визнання протиправними результатів перевірки.
Враховуючи викладене, Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві дійшло правомірного висновку про порушення позивачем вимог законодавства, а оскаржувана постанова №44 від 14.07.2017 про накладення штрафу винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених вимог не спростовують. При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовну.
В силу приписів статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" (пр. С.Бандери, 28-а, м. Київ, код ЄДРПОУ 37244754)
Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в м.Києві (вул. Волинська, 12, м. Київ, код ЄДРПОУ 40414833)

Суддя Мультян Марина Бондівна