Справа № 211/3499/26
Провадження № 2/211/3957/26

РІШЕННЯ
іменем України

09 червня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді – Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання – Медведєвої А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
встановив:
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд визнати житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , погріб (літера В), кам`яна вбиральня (літера Г), водопровід (літера Д), металеве замощення (літера Г), огородження №1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, яка належить Дружківській міській раді, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 й ОСОБА_1 та здійснити його поділ, визнавши за нею, ОСОБА_1 , в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку з усіма належними до нього надвірними побудовами та спорудами. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 березня 2007 року, який за рішенням Дружківського міського сулу Донецької області від 20 червня 2014 року було розірвано. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, вони на спільні грошові кошти, 25 квітня 2007 року за Договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Радіоновим Ю.В., придбали житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., по    АДРЕСА_2 . Вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка належить Дружківській міській раді. Наразі позивач має намір визначити належну їй 1\2 частку в житловому будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний у період шлюбі. У позасудовому порядку вирішити дане питання немає можливості, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом для забезпечення охорони своїх інтересів.
Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2026 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2026 року підготовче судове засідання закрите, призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання сторони у справі не з`явились.
Позивач відповідно до прохальної частини позову просила розглянути справу без її участі.
Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи правом подання відзиву на позов не скористався.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 16 березня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін у справі народилася донька ОСОБА_3 (а.с. 7 – копія свідоцтва про народження).
25 квітня 2007 року за Договором купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_2 придбав житловий будинок під номером АДРЕСА_1 літера Д), металеве замощення (літера Г), огородження №1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, яка належить Дружківській міській раді (а.с. 19, 20 – копія договору, а.с. 21, 22 – копія витягів, а.с. 28-31 – копія технічного плану).
Як вбачається з домової книги у спірному житловому будинку були зареєстровані подружжя ОСОБА_4 та їх донька ОСОБА_3 (а.с. 23-26).
Рішенням Дружківського міського сулу Донецької області від 20 червня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1  було розірвано, рішення не оскаржене та набрало законної сили 01 липня 2014 року (а.с. 16, 17 – копія рішення).
У відповідності до частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до частини 1 статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
За положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами статей 69-72 СК України. Відповідно пунтку 23 зазначеної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Відповідно до статті 82 частини 1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Отже, суд вважає, що належними та допустимими доказами, які наявні у матеріалах справи, достовірно встановлено, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями був придбаний подружжям ОСОБА_4 за час перебування у зареєстрованому шлюбі, та відповідно вказане нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
При цьому суд вважає встановленим, що частки подружжя у спірному нерухомому майні мають бути відповідно до статті 70 СК України рівними. Наявність обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного житлового будинку з надвірними будівлями ані позивачем, ані відповідачем не доведено.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити та, виходячи з приписів статті 11 ЦПК України, відповідно до принципу пропорційності, особливості предмета спору, визнати спірне нерухоме майно об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та визнати за позивачем та відповідачем, кожним окремо, право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1 584,00 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судового збору.
Керуючись статтями 60, 61, 70 СК України, статтями 4, 11, 12, 13, 76-80, 82, 89, 141, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд-
ухвалив:
позов  ОСОБА_1  - задовольнити.
Визнати житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , погріб (літера В), кам`яна вбиральня (літера Г), водопровід (літера Д), металеве замощення (літера Г), огородження №1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, яка належить Дружківській міській раді, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 й ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , погріб (літера В), кам`яна вбиральня (літера Г), водопровід (літера Д), металеве замощення (літера Г), огородження №1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, яка належить Дружківській міській раді.
Визнати за  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , погріб (літера В), кам`яна вбиральня (літера Г), водопровід (літера Д), металеве замощення (літера Г), огородження №1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, яка належить Дружківській міській раді.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку відшкодування судових витрат судовий збір у сумі 1 584 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 09 червня 2026 р.

Суддя         Д.М. Ніколенко