ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3725/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лічман Л.В.,
судді Богатир К.В., Павленко Н.А., 
секретар судового засідання Пелешок Т.С.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Воронков В.О.,
від відповідача (комунального закладу): Голуменков В.В.,
від відповідача (товариства): Сірик Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” та Комунального закладу ,,Опорний заклад освіти ,,Слобідський ліцей” Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області
на рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р., ухвалене суддею Волковим Р.В.,
у справі № 916/3725/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торгівельна паливна компанія ,,ОБЛПАЛИВО”
до відповідачів: Комунального закладу ,,Опорний заклад освіти ,,Слобідський ліцей” Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області; Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”
про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень та повідомлення, визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Торгівельна паливна компанія ,,ОБЛПАЛИВО” (далі – ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального закладу ,,Опорний заклад освіти ,,Слобідський ліцей” Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області (далі – Заклад) та Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” (далі – ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”), в якому просить:
1) визнати протиправними дії Закладу щодо відхилення пропозиції переможця відбору ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, які оформлені протоколом від 29.08.2025 р., за процедурою закупівлі за предметом ,,Вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100), код ДК 021:2015:09110000-3: Тверде паливо”, що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-08-26-012358-a;
2) скасувати рішення Закладу щодо відхилення пропозиції переможця відбору ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, яке оформлене протоколом від 29.08.2025 р., за процедурою закупівлі за предметом ,,Вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100), код ДК 021:2015:09110000-3: Тверде паливо”, що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-08-26-012358-a;
3) визнати протиправним та скасувати рішення Закладу щодо визнання переможцем та укладання договору з ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” за процедурою закупівлі за предметом ,,Вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100), код ДК 021:2015:09110000-3: Тверде паливо”, що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-08-26-012358-a;
4) визнати протиправним та скасувати повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за предметом ,,Вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100), код ДК 021:2015:09110000-3: Тверде паливо”, що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-08-26-012358-a;
5) визнати недійсним договір № 116 від 05.09.2025 р., укладений Закладом та ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”;
6) стягнути із Закладу на користь ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 12112,00 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 15.09.2025 р. відкрито провадження у справі № 916/3725/25.
ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” подано до Господарського суду Одеської області, а останнім прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову, якою доповнено позовну заяву вимогою про застосування наслідків недійсності договору № 116 від 05.09.2025 р., а саме про зобов`язання Закладу повернути ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” отримане вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100) у кількості 30,50 тонн та стягнення з ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” на користь Закладу отриманих грошових коштів у розмірі 430050,00 грн. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. у справі № 916/3725/25 (суддя Волков Р.В.): позов задоволено частково; скасовано рішення Закладу щодо відхилення пропозиції переможця відбору ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, яке оформлене протоколом від 29.08.2025 р., за процедурою закупівлі за предметом ,,Вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100), код ДК 021:2015:09110000-3: Тверде паливо”, що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-08-26-012358-a; визнано протиправним та скасовано повідомлення Закладу про намір укласти договір про закупівлю за предметом ,,Вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100), код ДК 021:2015:09110000-3: Тверде паливо”, що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-08-26-012358-a; визнано недійсним договір № 116 від 05.09.2025 р., укладений між Закладом та ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”; зобов`язано Заклад повернути ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” отримане вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100) у кількості 30,50 тонн; стягнуто з ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” на користь Закладу грошові кошти у розмірі 430050,00 грн; у задоволенні решти позову відмовлено; стягнуто із Закладу на користь ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” 9689,60 грн витрат зі сплати судового збору та 13333,33 грн витрат на правничу допомогу.
Рішення суду мотивовано наступним.
Матеріалами справи підтверджується те, що разом зі своєю пропозицією, яка виявилася найбільш економічно вигідною, ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” надіслало Закладу, зокрема, банківську гарантію № Г/2025/3249-01 від 28.08.2025 р., довідку про наявність грошового покриття від 28.08.2025 р. та виписку по особовим рахункам від 28.08.2025 р., що видані АТ ,,КРИСТАЛБАНК”.
В банківській гарантії зазначено наступне: ,,Ця Гарантія регулюється законодавством України”.
Заклад вважає, що таке формулювання є грубим порушенням умов проведення закупівлі, оскільки воно не відповідає умовам п.11.3 проєкту договору, згідно з яким банківська гарантія має посилатися на нормативні акти законодавства, у відповідності з якими її видано.
Місцевий господарський суд визнав наведену позицію Закладу безпідставною, формальною та такою, що не відповідає положенням Закону України ,,Про публічні закупівлі” та визначеним у ньому основоположним принципам здійснення закупівель, зазначивши, що формалізм, який у даному випадку застосував Заклад, не має нічого спільного, у першу чергу, з принципами максимальної економії та пропорційності.
При цьому, на думку суду першої інстанції, через надмірне прискіпливе ставлення до формулювань на закупівлю вугілля витрачено грошові кошти у сумі 430050,00 грн, що на 163236,00 грн більше, ніж могло бути витрачено у разі прийняття Закладом пропозиції ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”. Відтак, місцевий бюджет Слобідської громади Подільського району Одеської області був позбавлений можливості зекономити значну суму грошових коштів, що вочевидь не має нічого спільного з принципом максимальної економії.
Крім того, в оскаржуваному рішенні вказано, що замовником не дотримано і принципу пропорційності, який вимагає балансу між цілями закупівлі та вимогами до учасників, забезпечуючи, щоб обмеження були обґрунтованими, співмірними меті та найменш обтяжливими. Це ключовий елемент закупівельного процесу, який запобігає дискримінації та сприяє ефективності. Принцип пропорційності у публічних закупівлях забезпечує баланс інтересів не лише замовника та учасника. Мова йде і про публічний інтерес, інтереси платників податків, за кошти яких фактично здійснюються закупівлі.
Місцевий господарський суд зазначив, що занадто формалізований підхід Закладу до змісту банківської гарантії, який жодним чином не вплинув на її суть як засобу забезпечення виконання договору про закупівлю, не відповідає принципу пропорційності та позбавив процедуру закупівлі визначеної законом мети – придбання товару на найкращих умовах.
Також суд першої інстанції зауважив, що всупереч приписам ч.16 ст.29 Закону України ,,Про публічні закупівлі” Заклад не надав учаснику закупівлі з найбільш вигідною пропозицією – ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” можливості відреагувати на обставини, які стали підставою для відхилення пропозиції.
Враховуючи вищевикладене, оскаржуваним рішенням задоволено позовні вимоги в частині скасування рішення Закладу щодо відхилення пропозиції переможця відбору – ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, яке оформлене протоколом від 29.08.2025 р., а також в частині визнання протиправним та скасування повідомлення Закладу про намір укласти договір про закупівлю з ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”.
При цьому місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позовних вимог про:
- визнання протиправними дій Закладу щодо відхилення пропозиції переможця відбору – ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, оскільки такий спосіб захисту жодним чином не поновить порушених прав позивача;
- визнання протиправним та скасування рішення Закладу щодо визнання переможцем та укладання договору з ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”, оскільки відповідне рішення в будь-якій формі у матеріалах справи відсутнє та позивач не довів факту його прийняття Закладом.
Крім того, оскаржуваним рішенням задоволено позовні вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору та застосування наслідків його недійсності та вказано, що, враховуючи встановлені судом обставини проведення процедури закупівлі, позивач належними та допустимими доказами довів порушення під час проведення процедури закупівлі його прав та, відповідно, наявність підстав для визнання недійсним договору, укладеного за результатами процедури закупівлі, яку проведено з порушенням приписів Закону України ,,Про публічні закупівлі”.
Одночасно суд першої інстанції вказав, що, оскільки договір між відповідачами, який визнається недійсним, наразі є виконаним, вимоги позивача про застосування наслідків недійсності цього правочину підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Закладу повернути ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” отримане вугілля та стягнення з останнього на користь Закладу грошових коштів у розмірі 430050,00 грн.
Місцевий господарський суд відхилив доводи Закладу щодо того, що частина закупленого вугілля вже використана, пославшись на приписи ч.1 ст.216 ЦК України, та повідомив, що у разі неможливості повернення вугілля Заклад матиме обов`язок відшкодувати вартість вугілля за цінами, які існують на момент відшкодування.
ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. у справі № 916/3725/25 повністю і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” обґрунтована тим, що:
- на момент ухвалення оскаржуваного рішення договір між відповідачами за результатами публічної закупівлі був укладений та виконаний, у зв`язку з чим скасування протокольних рішень замовника не призводить до відновлення порушеного права та не може вважатися ефективним способом захисту;
- положення цивільного законодавства надають можливість ініціювати визнання недійсним у судовому порядку договору одній з його сторін або іншій заінтересованій особі, під якою слід розуміти того, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному правочині. Вимоги заінтересованої особи, яка вимагає визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення майнових прав та інтересів, а саме те, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено;
- суд першої інстанції зазначив, що договір від 05.09.2025 р. є недійсним внаслідок порушення процедури спрощеної закупівлі, погодившись з позивачем у тому, що відхилення пропозиції з меншою ціною є необґрунтованим формалізмом, адже разом зі своєю пропозицією позивачем надіслано банківську гарантію, що виконувала основне завдання, яке насамперед стосується забезпечення виконання договору про закупівлю. Однак у банківській гарантії позивача наявне посилання на її регулювання законодавством України в цілому, тобто без зазначення конкретних нормативно-правових актів, що суперечить п.11.3 проєкту договору, згідно з яким банківська гарантія має містити посилання на нормативні акти законодавства, у відповідності з якими її видано. Відсутність названих посилань у гарантії створює ризики невизначеності правового режиму та потенційної нереалізованості в разі настання гарантійного ризику;
- наявність найнижчої ціни не звільняє учасника від обов`язку дотримуватися всіх кваліфікаційних вимог, встановлених замовником у документації про закупівлю. У разі невідповідності банківської гарантії встановленим вимогам замовник був зобов`язаний відхилити таку пропозицію, незалежно від запропонованої ціни, оскільки це є обов`язковою умовою для допуску учасника до оцінки пропозицій та забезпечує рівність усіх учасників і правову визначеність процедури закупівлі. Таким чином, рішення замовника прийнято на законних підставах, відповідає принципу рівного ставлення до учасників, є недискримінаційним та забезпечує правову визначеність процедури закупівлі;
- суд першої інстанції, встановивши формальне порушення під час відхилення пропозиції позивача та задовольнивши частково його вимоги, не визначив правових наслідків такого скасування та не зазначив, яким саме чином у результаті ухваленого рішення має бути поновлено порушене право ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”. Рішення суду першої інстанції зводиться до формальної констатації порушення, що не відповідає завданню господарського судочинства та усталеній практиці Верховного Суду щодо застосування ефективних способів захисту. У оскаржуваному рішенні відсутні будь-які висновки щодо подальшого перебігу процедури закупівлі, зокрема, щодо повторного розгляду тендерних пропозицій чи проведення нової процедури закупівлі, укладення договору, що свідчить про застосування неефективного способу захисту;
- договір між відповідачами не суперечить закону, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особи, які вчинили цей правочин, мали на це необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин був вчинений у формі, встановленій законом, був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;
- суд першої інстанції формально застосував приписи ч.1 ст.216 ЦК України, не з`ясувавши реальну можливість виконання реституції. З матеріалів справи вбачається, що вугілля поставлено та використано під час опалювального сезону, а, відтак, товар втратив свою індивідуальність і фізичну можливість повернення. Кошти, отримані ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”, включено в господарський оборот та використано для здійснення підприємницької діяльності. Зобов`язуючи ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” повернути грошові кошти у розмірі 430050,00 грн за товар, який фактично спожитий, використаний в інтересах громади та не може бути повернутий, місцевий господарський суд фактично поклав наслідки спірних дій замовника та іншого учасника процедури закупівлі на добросовісного постачальника, створивши дисбаланс інтересів сторін;
- ухвалюючи оскаржуване рішення про скасування рішень замовника, визнання недійсним виконаного договору та застосування двосторонньої реституції, суд першої інстанції не встановив та не обґрунтував, яким саме чином таким рішенням відновлюються права та інтереси позивача. За відсутності можливості проведення повторної закупівлі та укладення договору з позивачем судовий захист набув формального характеру та не відповідає вимогам ефективності, що є істотним порушенням норм права.
З ухваленим рішенням також не погодився Заклад, у зв`язку з чим подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. у справі № 916/3725/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення.
Апеляційна скарга Закладу обґрунтована тим, що невідповідність банківської гарантії позивача вимогам п.11.3 розд.11 проєкту договору про закупівлю зумовила відхилення його тендерної пропозиції, тому що умовами розд.12 проєкту договору про закупівлю передбачено, що ненадання замовнику переможцем відбору банківської гарантії, яка відповідатиме вимогам розд.11 проєкту договору про закупівлю, сприймається замовником як непідписання переможцем відбору договору в строк, визначений абз.1 п.66 Порядку формування та використання електронного каталогу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2020 р. № 822 (далі – Порядок № 822), та призводить до відхилення відповідної пропозиції переможця відбору на підставі пп.1 п.64 Порядку № 822. 
При цьому Заклад звертає увагу на те, що встановлена невідповідність банківської гарантії не зобов`язувала його надати можливість ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” усунути недоліки банківської гарантії в порядку, передбаченому ч.16 ст.29 Законом України ,,Про публічні закупівлі” з урахуванням положень п.43 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України ,,Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 (далі – Особливості здійснення публічних закупівель), оскільки такі дії замовника не передбачені при закупівлі з використанням електронного каталогу (відповідно до Порядку № 822). До того ж вимогами ч.16 ст.29 Закону України ,,Про публічні закупівлі” з урахуванням положень п.43 Особливостей здійснення публічних закупівель встановлено порядок усунення невідповідностей в інформації, що стосується кваліфікаційних критеріїв учасника процедури закупівлі, а у даній закупівлі мала місце невідповідність у відомостях банківської гарантії, яка не відноситься до кваліфікаційних критеріїв учасника процедури закупівлі. Крім того, закупівля здійснена з використанням електронного каталогу (відповідно до Порядку № 822), що означає незастосування до учасників процедури закупівлі (з використанням електронного каталогу) кваліфікаційних критеріїв, адже у закупівлі через електронний каталог приймають участь постачальники, які пройшли кваліфікований відбір, проведений адміністратором електронного каталогу.
Також Заклад зазначає, що відповідно до ч.1 ст.27 Закону України ,,Про публічні закупівлі” замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі. У п.2 ч.1 ст.43 цього Закону України та у п.21 Особливостей здійснення публічних закупівель визначено, що договір про закупівлю є нікчемним, якщо його умови відрізняються від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі. Згідно з абз.3 п.66 Порядку № 822 умови договору не можуть відрізнятися від умов, визначених замовником у запиті пропозицій постачальників, зокрема у проекті договору, що є складовою частиною запиту пропозицій постачальників, та/або пропозиції переможця відбору, крім випадку зменшення ціни договору без зміни обсягу. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України ,,Про публічні закупівлі” тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації. Тобто, якщо умови надання забезпечення виконання договору про закупівлю передбачені тендерною документацією, то такі умови не повинні відрізнятися від умов договору про закупівлю та змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі, а в іншому випадку укладений договір про закупівлю з переможцем процедури закупівлі є нікчемним. 
На виконання наведених норм Заклад включив до вимог запиту пропозицій постачальників в електронному каталозі щодо закупівлі товару вимогу до забезпечення виконання договору про закупівлю шляхом надання банківської гарантії, зміст якої відповідатиме вимогам розд.11 проєкту договору про закупівлю. У п.11.3 розд.11 проєкту договору про закупівлю зазначено, що банківська гарантія має відповідати нормам ст.1076 ЦК України й посилатися на нормативні акти законодавства, у відповідності з якими її видано. Виходячи з приписів ст.ст.8,9 Закону України ,,Про правотворчу діяльність”, це означає необхідність вказати конкретні назви законів (Конституція України, закони України) та/або підзаконних нормативно-правових актів (постанови Кабінету Міністрів України, Національного банку України, накази міністерств тощо) чи інших офіційних документів, натомість тендерна пропозиція позивача як переможця процедури закупівлі у своєму складі не мала банківської гарантії, зміст якої відповідав би вимогам п.11.3. розд.11 проєкту договору про закупівлю, оскільки у банківській гарантії не вказано назви законів та/або підзаконних нормативно-правових актів чи інших офіційних документів, у відповідності з якими її було видано. Посилання у банківській гарантії на те, що вона регулюється законодавством України, без зазначення конкретних нормативно-правових актів, є загальними і розпливчастими та не дають можливості однозначно зрозуміти, в межах якого законодавства видана ця гарантія. Виходить, що зміст тендерної пропозиції позивача відрізнявся від умов тендерної документації, а, відтак, Заклад був зобов`язаний, керуючись вимогами п.3 ч.1 ст.31 Закону України ,,Про публічні закупівлі” та пп.3 п.44 Особливостей здійснення публічних закупівель, відхилити пропозицію позивача.
Окремо Заклад зауважує, що у даній справі спосіб захисту прав переможця відбору у процедурі закупівлі, який обрав позивач, був неефективний. Для належного захисту прав переможця відбору у процедурі закупівлі необхідно було застосувати такий спосіб захисту, який би в подальшому призвів до укладання позивачем договору про закупівлю із замовником, а в разі неможливості такого укладання – гарантував би можливість отримати позивачем компенсацію чи відшкодування від такої неможливості. Однак обраний спосіб захисту не призводить до укладання договору про закупівлю чи до відповідної компенсації, оскільки на момент звернення до суду потреба у предметі закупівлі (вугілля) була відсутня та можливості провести повторно таку ж саму закупівлю на тих самих умовах також не було, тому що законодавство не містить обмежень щодо зміни будь-яких вимог, обсягів, строків чи очікуваної вартості предмета закупівлі при повторному проведенні закупівлі, і потреба у вугіллі буде вже іншою, т.я. вугілля використовується з початку опалювального сезону, та ціни на вугілля будуть іншими, а бюджетні асигнування на повторну закупівлю вугілля будуть відсутні, т.я. не передбачені у кошторисі бюджетної установи на календарний рік. Крім того, обраний спосіб захисту не дозволяє позивачу одержати певну компенсацію, адже він не являється стороною оспорюваного договору про закупівлю та негативних наслідків від неукладання з ним договору про закупівлю не має. 
Додатково Заклад стверджує, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом не з метою домогтися реального відновлення своїх порушених прав, а з метою маніпуляції правами учасника закупівлі задля досягнення цілей, не пов`язаних із захистом порушених прав, що, відповідно, є зловживанням процесуальними правами. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 р. у справі № 916/3725/25: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закладу на рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. у справі № 916/3725/25; встановлено ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” та ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 20.02.2026 р.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 р. у справі № 916/3725/25: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” на рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. у справі № 916/3725/25; встановлено ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” та Закладу строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 23.02.2026 р.
У строки, встановлені судом, від ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких просить: 
- залишити апеляційні скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. у справі № 916/3725/25 без задоволення, а рішення – без змін;
- стягнути із Закладу та ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” на користь ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн з кожного.
Відзиви на апеляційні скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, тому підстави для його скасування відсутні.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2026 р.: об`єднано апеляційні скарги ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” та Закладу в одне апеляційне провадження; призначено справу № 916/3725/25 за апеляційними скаргами на рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. до розгляду в судовому засіданні на 19.03.2026 р.
Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 р.: на підставі ч.11 ст.270 ГПК України визнано причини неявки представника ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” в судове засідання поважними та за його клопотанням відкладено розгляд справи на 01.04.2026 р.; залишено на розгляді клопотання Закладу про залучення до матеріалів справи нових доказів; забезпечено участь представнику Закладу у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 р. забезпечено участь представнику ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Протокольними ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 р.:
- на підставі ст.269 ГПК України відмовлено у задоволенні клопотання Закладу про залучення нових доказів (запиту Закладу від 09.01.2026 р. № 6 та відповіді на нього від 12.02.2026 р. № 9/2026 Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України), оскільки докази, подані представником скаржника, складені після ухвалення оскаржуваного рішення. При цьому суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення в межах наявних у справі доказів, а нові докази можуть бути прийняті лише у разі наявності об`єктивної неможливості їх подання до суду першої інстанції. Жодних об`єктивних причин неможливості отримання доказів раніше скаржником не наведено;
- оголошено перерву у судовому засіданні до 22.04.2026 р.;
- постановлено справу розглянути в розумні строки, оскільки спірні правовідносини є нетиповими у судовій практиці, тому потребують більше часу для їх аналізу;
- забезпечено представникам Закладу та ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За правилами ст.240 ГПК України в судовому засіданні 22.04.2026 р. за участі представників усіх учасників справи проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень проти них, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
26.08.2025 р. на офіційній системі електронних публічних закупівель ,,Рrоzоrrо” Заклад оприлюднив оголошення про проведення закупівлі за ідентифікатором № UA-2025-08-26-012358-a, визначивши предметом закупівлі ,,вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100)” у кількості 30,5 тонн з очікуваною вартістю 442250,00 грн. Критерієм відбору переможця визначено ціну (100%).
Оголошення, крім іншого, містило вимоги щодо забезпечення виконання договору про закупівлю банківською гарантією, яка мала відповідати вимогам розд.11 проєкту договору.
Згідно з п.11.3 розд.11 проєкту договору банківська гарантія має відповідати нормам ст.1076 ЦК України й посилатися на нормативні акти законодавства, у відповідності з якими її видано.
27.08.2025 р. ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” надіслало Закладу тендерну пропозицію учасника закупівлі на суму 430050,00 грн з іншими документами, необхідними для участі у процедурі закупівлі.
28.08.2025 р. ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” надіслало Закладу пропозицію учасника закупівлі на суму 266814,00 грн. Разом з пропозицією надіслано, зокрема банківську гарантію № Г/2025/3249-01 від 28.08.2025 р., довідку про наявність грошового покриття та виписку по особовим рахункам, видані АТ ,,КРИСТАЛБАНК”.
У банківській гарантії, наданій ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, зазначено наступне: ,,Ця Гарантія регулюється законодавством України.”.
Пропозиція ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” за результатом оцінки електронною системою закупівель визначена найбільш економічно вигідною, а ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” – переможцем відбору.
Рішенням уповноваженої особи Закладу, оформленим протоколом від 29.08.2025 р. № 49, відхилено пропозицію ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” на підставі пп.1 п.64 Порядку № 822, оскільки переможець відбору вважається таким, що не підписав договір у строк, визначений абз.1 п.66 Порядку № 822. 
Своє рішення уповноважена особа Закладу мотивувала тим, що банківська гарантія, надана ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, не відповідає вимогам розд.11 ,,Забезпечення виконання договору” проєкту договору, оскільки вона, зокрема, але не виключно, не посилається на нормативні акти законодавства, у відповідності з якими її видано, а, отже, у банківській гарантії відсутнє виконання всіх вимог покупця, що унеможливлює укладання відповідного договору з ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”.
04.09.2025 р. на вебпорталі уповноваженого органу розміщено повідомлення Закладу про намір укласти договір про закупівлю з ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”.
05.09.2025 р. між Закладом як покупцем та ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” як постачальником-переможцем відбору укладено договір № 116, згідно з яким постачальник-переможець відбору зобов`язується до 01.10.2025 р. у порядку і на умовах, передбачених цим договором, поставити і передати покупцю товар – вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100), а покупець – прийняти та оплатити такий товар відповідно до умов цього договору та специфікації. Ціна договору становить 430050,00 грн.
30.09.2025 р. ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” поставило Закладу вугілля кам`яне марки Г(Г2) (13-100) у кількості 30,5 тонн на суму 430050,00 грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 30.09.2025 р. № 30/09/25-01 та видатковою накладною від 02.10.2025 р. № 29.
За поставлений товар Заклад сплатив на користь ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” 430050,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція від 02.10.2025 р. № 318.
У подальшому ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” звернулось до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі, який оскаржуваним рішенням задоволено частково, з чим апеляційний господарський суд не погоджується, виходячи з такого.
Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.ч.1 та 2 ст.5 ГПК України).
За змістом ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і на захист яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є правомірним та ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17, від 22.02.2022 р. у справі № 761/36873/18.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.08.2023 р. у справі № 924/1288/21 виснувала, що якщо публічна закупівля завершується оформленням відповідного господарського договору, то оскаржити можна такий договір, а вимога про визнання недійсною закупівлі не є ефективним способом захисту. При цьому, оскільки процедура закупівлі завершується укладенням договору, рішення уповноваженої особи замовника, оформлене відповідним протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору).
Як зазначено вище, за наслідками проведення процедури публічної закупівлі, оголошеної Закладом за ідентифікатором № UA-2025-08-26-012358-a, між відповідачами укладено договір про закупівлю 05.09.2025 р. № 116.
З огляду на правову природу публічної закупівлі як процедури, що завершується укладенням договору, подальше оскарження дій замовника, які передували укладенню такого договору, втрачає самостійне правове значення після реалізації результатів закупівлі. Такий підхід послідовно підтримується судовою практикою, відповідно до якої рішення замовника, оформлені протоколами чи іншими актами, є проміжними стадіями процедури та не можуть бути предметом ефективного судового контролю в разі укладання та виконання договору.
Оскільки процедура закупівлі в даному випадку завершилася укладенням господарського договору, вимоги позивача про визнання протиправними дій Закладу щодо відхилення пропозиції переможця відбору, скасування рішення Закладу щодо відхилення пропозиції переможця відбору, визнання протиправними та скасування рішення Закладу щодо визнання переможцем та укладання договору, визнання протиправними та скасування повідомлення про намір укласти договір про закупівлю не є ефективними способами захисту, адже відповідні рішення/повідомлення вичерпали свою дію фактом їх виконання (укладенням договору).
Таким чином, з названих мотивів у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій та скасування рішень Закладу слід відмовити повністю, що не враховано місцевим господарським судом, у зв`язку з чим оскаржуване рішення у відповідній частині, якою позов задоволено, підлягає скасуванню.
При цьому за правилами ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи те, що оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Закладу щодо відхилення пропозиції переможця відбору та про визнання протиправним та скасування рішення Закладу щодо визнання переможцем та укладання договору з ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”, проте не з огляду на те, що рішення вичерпали свою дію фактом їх виконання (укладенням договору), колегія суддів, встановивши порушення судом першої інстанції норм права, вважає за необхідне за правилами ч.4 ст.269 ГПК України вийти за межі доводів апеляційних скарг та скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухваливши аналогічне рішення, однак з інших правових підстав.
Щодо позовних вимог про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору та застосування наслідків такої недійсності у вигляді двосторонньої реституції колегія суддів вказує, що обрані позивачем способи захисту порушеного права і в цій частині не узгоджуються з критерієм їх ефективності.
Так, апеляційний господарський суд зауважує, що спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити з його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач просить визнати недійсним договір між відповідачами, який виконано, та привести сторони за правочином у стан, який існував до його укладання, з тих мотивів, що Закладом безпідставно відхилено пропозицію ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, яка відповідала тендерній документації та була найбільш економічно вигідною для бюджету громади. При цьому ні в позовній заяві, ні інших заявах по справі ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” не зазначає, які його конкретні права та в який спосіб можуть бути відновлені в судовому порядку шляхом визнання договору недійсним та застосування двосторонньої реституції.
Приймаючи до уваги повне виконання оспорюваного договору (шляхом поставки товару і проведення розрахунків за нього), те, що закупівля вугілля носила разовий характер (з метою опалення приміщень протягом зимового періоду), а, отже, повторна закупівля товару не може бути здійснена, те, що у разі задоволення позову у Закладу не виникне обов`язок укласти відповідний договір про закупівлю з позивачем, заявлені ним позовні вимоги, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не здатні забезпечити належний та ефективний захист інтересів ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, будучи фактично направленими на встановлення юридичного факту – укладання правочину між відповідачами за наслідками незаконної процедури.
Між тим, вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до його повноважень не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Натомість встановлення судом такого факту може відбуватися лише під час розгляду іншого господарського спору, в якому будуть встановлюватися такі обставини, наприклад, у спорі про відшкодування позивачу збитків, завданих діями Закладу щодо безпідставного відхилення пропозиції ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО”, однак таку позовну вимогу в рамках цієї справи не пред`явлено. 
Посилання позивача на те, що його пропозиція була значно вигіднішою для бюджету громади, ніж пропозиція ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП”, також не свідчать про ефективність обраного способу захисту порушеного права, адже ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” не наділено законом компетенцією захищати права територіальної громади, з огляду на що не може обґрунтовувати порушенням її економічних інтересів своє звернення до суду.
Потрібно зазначити, що ефективність способу захисту має, перш за все, розглядається як його здатність не лише констатувати порушення, а й усунути його наслідки або мінімізувати негативний вплив на правовий статус особи. Відтак, належний спосіб захисту має відповідати принципу повного відновлення порушеного права або, за неможливості такого відновлення, забезпечувати еквівалентну компенсацію. Обраний позивачем спосіб захисту не відповідає зазначеним критеріям, оскільки не передбачає жодного механізму ані відновлення його майнового становища, ані отримання компенсації.
Доречно також буде вказати на те, що сам по собі факт можливого допущення порушень під час проведення процедури закупівлі не є достатньою підставою для задоволення позову, якщо такі порушення не кореспондують з належним та ефективним способом їх судового усунення. Судовий захист не є універсальним механізмом фіксації порушень, а покликаний забезпечити їх юридичне усунення у спосіб, що має практичний результат для особи, яка звернулася до суду.
За таких обставин, встановивши, що вимоги про визнання недійсним договору про закупівлю та застосування наслідків його недійсності у спірних правовідносинах, маючи декларативний характер, не спрямовані на досягнення конкретного правового результату у вигляді поновлення порушеного права, апеляційний господарський суд відмовляє у їх задоволенні. 
При цьому, беручи до уваги те, що заявлені у цій справі позовні вимоги не відповідають ефективним способам захисту, вони не підлягають розгляду по суті, адже обрання неналежного або неефективного способу захисту є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові.
Зазначене хибно залишилось поза увагою місцевого господарського суду, який не визначив правові наслідки виконання договору про закупівлю, не дослідив обрані позивачем способи захисту через призму їх ефективності, не врахував, що визнання недійсним договору та повернення його сторін у первісний стан не призведуть до обов`язку Закладу укласти відповідний договір з позивачем, повторно провести процедуру закупівлі або компенсувати позивачеві збитки, пов`язані з відхиленням його пропозиції, в зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
За правилами п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з приписами п.2 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові – на позивача.
Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи з наведеного, на підставі ч.14 ст.129 ГПК України суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат, у зв`язку з чим покладає на позивача його витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції.
З огляду на задоволення апеляційних скарг витрати відповідачів по сплаті 18641,70 грн судового збору за подачу апеляційної скарги та витрати позивача на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, покладаються на ТОВ ,,ТПК ,,ОБЛПАЛИВО” за правилами ст.129 ГПК України.
Окремо слід звернути увагу апелянтів на те, що при подачі через підсистему ,,Електронний суд” апеляційної скарги ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” сплачено судовий збір у сумі 21801,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.01.2026 р. № 663, а Закладом сплачено судовий збір у сумі 21801,60 грн, що підтверджується квитанцією від 22.01.2026 р. № 2333-1751-1069-6003.
Між тим, за подачу апеляційної скарги кожному зі скаржників потрібно було сплатити 18641,70 грн, виходячи з наступного розрахунку: 9084,00 грн (3028,00 грн х 3 вимоги немайнового характеру) + 6450,75 грн (430050,00 грн (1 вимога майнового характеру про застосування реституції) х 1,5%) = 15534,75 грн х 150% х 0,8.
За змістом п.1 ч.1 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір’’ сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, ТОВ ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” та Заклад не позбавлені в майбутньому права на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір” клопотати про повернення 3159,90 грн надмірно сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.129,232,233,236,269,270,275,277,281,282,284 ГПК України, постановив:
Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” та Комунального закладу ,,Опорний заклад освіти ,,Слобідський ліцей” Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. у справі № 916/3725/25 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торгівельна паливна компанія ,,ОБЛПАЛИВО” на користь Комунального закладу ,,Опорний заклад освіти ,,Слобідський ліцей” Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області 18641,70 грн судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торгівельна паливна компанія ,,ОБЛПАЛИВО” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ІНКОМ ІНТЕРГРУП” 18641,70 грн судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.286-291 ГПК України.
Повну постанову складено та підписано 28 квітня 2026 р.

Головуючий суддя Лічман Л.В.

Судді: Богатир К.В.

Павленко Н.А.