18.05.2026 
Справа № 696/491/26 
Провадження № 2/696/427/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року     м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді     Білопольської Н.А.,
за участю секретаря судового засідання Волощенко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

в с т а н о в и в :

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 35 899,96 грн у зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 1818163 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
28 серпня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» укладено договір факторингу № 28082025.
Відповідно до витягу із додатку № 1 до договору факторингу № 28082025 від 28 серпня 2025 року сума заборгованості відповідача становить 35 899,96 грн, з яких сума кредиту – 9 999,96 грн, сума за процентами – 20 900,00 грн, сума за штрафами – 5 000,00 грн, комісія – 0,00 грн.
У зв`язку з невиконанням належним чином відповідачем зобов`язань за умовами кредитного договору позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача загальну суму заборгованості і судові витрати.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Міньковська А.В. у пред`явленому позові заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, - шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 
Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою сторони позивача суд проводить заочний розгляд справи в порядку, передбаченому гл. 11 розділу III ЦПК України, та ухвалює заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
07 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено договір № 1818163 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (з додатком — графіком платежів), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А821, згідно умов якого відповідачу надано кошти в розмірі 10 000,00 грн на строк 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом: стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, визначеного в п. 1.3 договору, - 360 днів. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф (а.с. 19-21).
Водночас 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав паспорт споживчого кредиту, - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с. 31).
Із повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28 серпня 2025 року № 20250828-767 вбачається, що відповідно до кредитного договору 07 жовтня 2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта ЕПЗ 5168745167375887 від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на суму 10 000,00 грн (а.с. 29).
28 серпня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 28082025, з додатками, згідно з яким ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1818163 від 07 жовтня 2024 року (а.с. 23-27). 
За платіжною інструкцією № 6054373 від 28 серпня 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» перерахувало на рахунок ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» кошти в сумі 2 531 756,70 грн за договором факторингу № 28082025 від 28 серпня 2025 року (а.с. 30).
За актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді від 28 серпня 2025 року до договору факторингу № 28082025 від 28 серпня 2025 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» реєстр боржників кількістю 1741 із загальною сумою заборгованості 40 841 232,66 грн (а.с. 12 (на звороті)).  Водночас із витягу із додатку № 1 до договору факторингу № 28082025 від 28 серпня 2025 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1818163 від 07 жовтня 2024 року складає 35 899,96 грн, з яких сума кредиту – 9 999,96 грн, сума за відсотками – 20 900,00 грн, сума за штрафами – 5 000,00 грн, сума комісій – 0,00 грн (а.с. 14).
Відповідно до наданого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1818163 від 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 станом на 28 серпня 2025 року має загальну заборгованість в розмірі 35 899,96 грн, з яких сума кредиту – 9 999,96 грн, сума за процентами – 20 900,00 грн, сума за штрафами – 5 000,00 грн (а.с. 14 (на звороті) - 18). 
Таким чином, дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору й договору факторингу; позивач доводить, що має місце невиконання належним чином позичальником взятих на себе зобов`язань. 
Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, і укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20.  Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). 
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. 
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відтак, враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як позичальник, має заборгованість за кредитним договором, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 повністю чи частково виконав зобов`язання за кредитним договором, як перед позивачем у справі, так і перед первісним кредитором.
Відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, не спростував наявну заборгованість. 
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості за договором № 1818163 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 07 жовтня 2024 року в частині заборгованості по тілу кредиту в сумі 9 999,96 грн, заборгованості за відсотками в сумі 20 900,00 грн, а всього на суму 30 899,96 грн, підлягають задоволенню.
Разом з тим позивач просить також стягнути з відповідача заборгованість за штрафом в сумі 5 000,00 грн.
Суд зауважує, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи.
Оскільки спірний кредитний договір № 1818163 від 07 жовтня 2024 року був укладений в період дії в Україні воєнного стану, то нарахований позивачем штраф не може бути стягнутий з ОСОБА_1 , так як відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нарахований штраф підлягає списанню позивачем, відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. 
З урахуванням наведеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості підлягають до часткового задоволення.
Щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6 000,00 грн суд зазначає наступне.
За правилами ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» надано такі документи: договір № 39493634/03 про надання правової допомоги від 02 січня 2026 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Горобей Р.Г., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 6 000,00 грн; акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 17 березня 2026 року на суму 6 000,00 грн; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 154 серії КС № 11628/10 від 29 липня 2024 року; посвідчення адвоката України № 154 від 26 липня 2024 року (а.с. 8, 13, 18 (на звороті), 22).
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст.141 ЦПК України  можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. 
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. 
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на характер правовідносин у цій справі, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 000,00 грн, оскільки витрати саме на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Так як позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, - 2 291,59 грн (30 899,96 х 2 662,40 / 35 899,96). 
Керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст. 12, 19, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, 352 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» заборгованість за договором № 1818163 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 07 жовтня 2024 року в розмірі 30 899 (тридцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 96 (дев`яносто шість) коп, з яких заборгованість за тілом кредиту - 9 999 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 96 (дев`яносто шість) коп, сума заборгованості за процентами – 20 900 (двадцять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 291 (дві тисячі двісті дев`яносто одна) грн 59 (п`ятдесят дев`ять) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.
У решті позовних вимог та судових витрат за надання професійної правничої допомоги - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари Київської області, 07406, код в ЄДРПОУ: 39493634.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_1 від 13 лютого 2019 року, орган, що видав, - 7119; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Н.А. Білопольська