22.06.26
22-ц/812/1437/26

Справа №470/404/26 Доповідач апеляційного суду Т.Б. Кушнірова 
Провадження №22-ц/812/1437/26

Постанова
Іменем України

22 червня 2026 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючого Кушнірової Т.Б.,
суддів: Тищук Н.О., Ямкової О.О.,
із секретарем Соловйовим М.А.,

розглянувши у порядку позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області постановлену 13 травня 2026 року, під головуванням судді Лусти С.А., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання,

в с т а н о в и л а:

У травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі – ТОВ «Газорозподільні мережі України») звернулося до Березнегуватського районного суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу та за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, на ім`я якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 приєднався до умов договору розподілу природного газу за вказаною адресою, що підтверджується підписаною 01 жовтня 2023 року заявою-приєднання до договору розподілу природного газу та витягом про споживання природного газу споживачем.
На виконання умов укладеного договору, ОСОБА_1 в період з травня 2025 року по лютий 2026 року включно, було надано послуги з розподілу природного газу. 
Проте, він свої обов`язки щодо повної оплати послуг з розподілу природного газу не виконав. 
Внаслідок чого, станом на дату подання заяви, борг по сплаті вказаної послуги складає 3380 грн 92 коп.
Також, зазначає, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання (за текстом - ТО ВБСГ) (багатоквартирних будинках) регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Порядком технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоповерхових будинках, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України від 29 вересня 2023 року №292 та Правилами Безпеки систем газопостачання, затвердженого Наказом Міненергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285.
Працівниками Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою боржника було проведено технічне обслуговування ВБСГ, але станом на момент звернення до суду із цією заявою, вартість послуг та робіт ОСОБА_1 не сплачена. 
Посилаючись на викладене, заявник просив суд видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 3380,92 грн, заборгованість за ТО ВБСГ у сумі 352 грн 05 коп та судовий збір в розмірі 332 грн 80 коп.
13 травня 2026 року Березнегуватським районним суду Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 3380,92 грн та 332,80 грн судового збору.
В цей же день, ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області відмовлено ТОВ «Газорозподільні мережі України» у видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання.
Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки із поданої заяви не вбачається безспірність вимог заявника та виникнення або порушення права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу в частині стягнення заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, тому у видачі судового наказу в цій частині слід відмовити.
Суд не взяв до уваги долучений до заяви про видачу судового наказу акт технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання від 15 серпня 2024 року про виконання робіт з ТО ВБСГ по вул. В.Букача, 18, с. Березнегувате, Баштанського району, Миколаївської області, оскільки він не містить перелік робіт, проведених за місцем проживання споживача із зазначенням їх вартості, як це передбаченоПорядком технічного обслуговування ВБСГ у багатоквартирному будинку, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 29 вересня 2023 року №292.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Газорозподільні мережі України», посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 травня 2026 року скасувати, справу у цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає про те, що районний суд дійшов помилкового висновку щодо відмови у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання.
ОСОБА_1 01 жовтня 2023 року приєднався до договору розподілу природного газу (для побутових споживачів), шляхом підписання та надання заяви-приєднання до умов цього договору. Заявником надавались житлово – комунальні послуги з технічного обслуговування ВБСГ за адресою АДРЕСА_2 , оплата яких регулюється як укладеним між сторонами договором так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги». 
Під час виконання вказаної послуги майстром виконані усі роботи з технічного обслуговування ВБГС та з дотриманням умов складено акт технічного обслуговування, який відповідає вимогам п.3 розділу ІV Порядку технічного обслуговування ВБСГ у багатоквартирному будинку, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 29 вересня 2023 року №292.
Даний Порядок не передбачає надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання та складання відповідного акту на кожну окрему квартиру у багатоквартирному будинку, як і підписання його кожним власником квартири.
Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористався.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Установлено, що до суду звернулось ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу у розмірі 3 380 грн 92 коп. та заборгованості з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному житловому будинку у розмірі 352 грн 05 коп.
Заяву мотивовано тим, що між заявником та ОСОБА_1 (споживач) укладено договір (заява – приєднання) до умов договору розподілу природнього газу для побутового споживача, за яким заявник зобов`язався надавати споживачу послугу з розподілу природнього газу за адресою: АДРЕСА_2 ; споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та своєчасно оплачувати заявнику вартість природнього газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Вказує, що у ОСОБА_1 за період з 21 травня 2025 року по 21 березня 2026 року утворилась заборгованість у розмірі 3 380 грн 92 коп.
Також зазначав, що у 2024 році за рахунок співвласників вказаного багатоквартирного будинку здійснено технічне обслуговування внутрішньобуднкових систем газопостачання, про що складено відповідний акт. Оператор газотранспортної системи розподілив кошторисну вартість цих робіт між співвласниками пропорційно до кількості укладених договорів із споживачами послуг, надав індивідуальні квитанції споживачам, у відповідності до Постанови НКРЕ КП від 29 листопада 2023 року № 2242 «Про встановлення граничних рівнів вартості виконання видів робіт та послуг з технічного обслуговування для операторів газорозподільної мережі на 2023 та 2024 роки» та від 19 листопада 2024 року № 1955 «Про встановлення граничних рівнів вартості виконання робіт та послуг з технічного обслуговування на 2025 рік».
Вартість таких послуг та робіт за місцем проживання ОСОБА_1 склала 352 грн 05 коп. 
До заяви про видачу судового наказу в частині стягнення заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобуднкових систем газопостачання долучено копію акту технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку від 15 серпня 2024 року № 116, складений майстром та слюсарями Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». У вказаному акті зазначено про виконання робіт ТО ВБСГ багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 .
Акт підписаний одним працівником, який виконав обстеження ОСОБА_2 , міститься печатка Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», а графа «з актом ознайомлений» не заповнена споживачем, якому надавались послуги ( уповноважена особа багатоквартирного будинку) (а.с.6).
В акті не зазначено обсяг та перелік виконаних робіт у багатоквартирному будинку, загальну вартість проведених робіт та розрахунок для конкретного будинку, у якому проживає ОСОБА_1 , заявником не надано кошторисну вартість технічного обслуговування внутрішньобудинкового будинку систем газопостачання або калькуляція витрат, деталізація нарахувань між співвласниками пропорційно до кількості укладених договорів із споживачами послуг. 
Наведене суперечить положенням Порядку технічного обслуговування ВБСГ у багатоквартирному будинку, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 29 вересня 2023 року №292.
За положеннями частини 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу. Зокрема, відповідно до п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
В частині 1 статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
В статті 163 ЦПК України визначено перелік документів, які додаються до зави про видачу судового наказу. Зокрема, згідно пункту 4 частини 3 цієї статті, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Отже, законодавець визначив, що при зверненні особи до суду з вимогами, визначеними у частині 1 статті 161 ЦПК України, в наказному провадженні, до заяви необхідно долучити документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Встановивши, що із поданих заявником документів сума пред`явленої заявником грошової вимоги до боржника не підтверджена належним чином, суд дійшов вірного висновку, про неможливість встановити обов`язок ОСОБА_1 у безспірному порядку нести відповідальність по оплаті послуг за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання. 
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови у видачі судового наказу у оскаржуваній частині.
Відповідно до положень ч.1 ст. 166 ЦПК відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Посилання апелянта на те, що він має право вимагати стягнення заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, а вказаний вище Порядок передбачає надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання та складання відповідного акту на багатоквартирний будинок, є безпідставними.
Адже судом першої інстанції відмовлено в частині стягнення вказаної заборгованості не через відсутність у заявника такого права, а у зв`язку із тим, що у даному випадку, матеріали заяви про видачу судового наказу не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт надання житлово-комунальних послуг та розмір заявленої до стягнення заборгованості, оскільки наказне провадження передбачає безспірність вимог.
Зокрема як зазначалось вище відповідно до приписів ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Суд під час вирішення питання щодо видачі судового наказу не розглядає спір по суті, не встановлює жодної обставини, а лише на підставі безспірної вимоги стягує або відмовляє у стягненні грошової суми.
Аналізуючи приписи пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження № 14 від 23 грудня 2011 року колегія приходить до висновку, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за наявності відповідних договорів, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також чинність таких цивільно-правових угод.
Колегія суддів ще раз звертає увагу, що судовий наказ може бути виданий на стягнення заборгованості за договором, за відсутності спору щодо виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, підстав для пред`явлення відповідної вимоги та стягуваних сум (спору про право цивільне). При цьому, якщо з поданої заяви і доданих документів не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (відсутня відповідна підстава для пред`явлення вимоги), видача судового наказу не допускається. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія судів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» залишити без задоволення, а ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 травня 2026 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Головуючий 

Судді:

_____________________
Повне судове рішення складено 22.06.2026 р.