РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2026 р. с-ще Тиврів 145/706/26
2/145/808/2026
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іванця В. Д. ,
за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 29.04.2026 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказує, що 01.06.2019 вона уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано 12.10.2019.
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_3 , біологічним батьком якої є відповідач.
Відповідач взагалі не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком та ухиляється від матеріальної допомоги, добровільно надавати кошти на утримання доньки він відмовляється.
01.11.2025 вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась спільна дитина - син ОСОБА_5 . 
Вона тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_5 до досягнення ним трьох річного віку, тому позбавлена можливості працювати. Вона веде домашнє господарство та здійснює догляд за дітьми. Їй одній важко забезпечити доньку самим необхідним та забезпечити свою власну життєдіяльність.
Відповідач працездатний, їй невідоме його місце роботи, але він має можливість допомагати їй в утриманні їхньої доньки. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходів у неї немає можливості, тому вана вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 7000 грн щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .
Такий розмір аліментів не погіршить матеріального стану відповідача, інших утриманців у відповідача немає і така сума аліментів є реальною для нього. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним.
Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 7000 грн щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
21.05.2026 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що, ознайомившись із позовними вимогами позивачки, вважає їх завищеними, необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню лише частково, з огляду на наступне.
Він має серйозне хронічне захворювання очей. Згідно з медичним висновком Державної установи "Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної Академії медичних наук України" від 04.07.2022 (амбулаторна картка №497612), йому встановлено діагноз: OU - Змішаний астигматизм. Оперований кератоконус 3 ступеня. За рекомендаціями провідних спеціалістів інституту, йому категорично протипоказано підйом важкості та праця в пильних приміщеннях, а також рекомендовано постійне динамічне спостереження і вартісне медикаментозне лікування. Дане захворювання суттєво обмежує коло професій та видів робіт, якими він може займатися, що безпосередньо впливає на рівень його доходу.
Через наявні обмеження за станом здоров`я він не має постійного високооплачуваного заробітку. Позовна вимога про стягнення аліментів у розмірі 7000 гривень щомісячно є абсолютно відірваною від реальності та його фінансових можливостей. Стягнення такої суми поставить його в скрутне-матеріальне становище та призведе до накопичення штучного боргу, оскільки його середньомісячний дохід є нестабільним.
Як вбачається з тексту самої позовної заяви, матеріальний та сімейний стан позивачки є стабільним. Вона перебуває у новому офіційному шлюбі з ОСОБА_4 з 01.11.2025. Сім`я позивачки має постійне місце проживання та належні матеріально-побутові умови, що підтверджується згаданими нею актами обстеження та довідками Тиврівської селищної ради. Обов`язок по утриманню дитини мають нести обоє батьків рівною мірою, а не перекладатися виключно на батька, який має проблеми зі здоров`ям.
Він повністю визнає свій обов`язок брати участь в утриманні його доньки ОСОБА_3 , однак розмір аліментів має бути справедливим, реальним до виконання та відповідати вимогам закону. З огляду на його стан здоров`я та фінансові обмеження, вважає за доцільне визначити аліменти у розмірі відповідно до законодавчого мінімуму, а саме фіксованій сумі 2000 гривень щомісячно. 
Позивачем не доведена належними та допустимими доказами можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 7000 грн, що в два рази перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів.
Просить позовні вимоги задовольнити частково, стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн щомісячно, замість заявлених 7000 грн, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи поводити за його відсутності.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) визначає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Отже, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
З позовної заяви вбачається, що позивачкою, з якою проживає дитина, обрано спосіб стягнення аліментів з їх батька саме в твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено, що у 2026 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає 3512 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості дитини з метою забезпечення гармонійного розвитку.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Судом установлено, що 01.06.2019 зареєстровано шлюб між сторонами, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.04.2026 №00058002326 (а.с.6). 
12.10.2019 шлюб між сторонами розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 12.10.2019 (а.с.7).
Сторони є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2).
Донька ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою, що стверджується довідкою виданою ЦНАП Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 28.04.2026 № 07.2-14/101 (а.с.9) та актом обстеження матеріально-побутових умов та встановлення факту проживання ОСОБА_1 з неповнолітньою донькою ОСОБА_6 (а.с.10).
Позивачка ОСОБА_1 01.11.2025 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8), ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась спільна дитина - син ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3) та наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку. 
Відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, разом з тим, має проблеми зі станом здоров' я та обмеження працездатності, що стверджується медичним висновком (амбулаторна картка № 497612) від 04.07.2022 виданим Державною установою "Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П.Філатова Національної Академії медичних наук України" (а.с.27).
Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. 7, 8 ст.7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін: позивачки, на утриманні якої перебувають двоє малолітніх дітей, та яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, а також відповідача, який є працездатного віку, інших утриманців немає, разом з тим має проблеми зі станом здоров`я, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Суд вважає, що аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі, за умови надання позивачкою грошового утримання дитині в такому ж розмірі, буде цілком достатнім для її гармонійного розвитку, і відповідатиме принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для їх розвитку.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, враховуючи їх необґрунтованість та недоведеність належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батька окремо від дитини не повинно впливати на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дітей та їх людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.
Згідно з ст. 179 СК України аліменти є власністю дитини, а не того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються. При цьому на отримувача аліментів покладається обов`язок розпоряджатися аліментами лише за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи те, що позивачка на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», часткове задоволення позову, а також положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (50 %).

Керуючись ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263-265, 280, 430 ЦПК України, ст. 80, 84, 141, 180-184, 191 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011, ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи стягнення з 29 квітня 2026 року і до повноліття дитини.
Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 10 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 24 червня 2026 року.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя   Іванець В.  Д.