Справа №731/307/26
Провадження №3/731/67/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді          Савенка А.І.,
за участю секретаря       Виниченко Я.В.

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,–

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2026 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , вдарив її по обличчю та тягав її за руки чим могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення (а.с. 14). Відомості щодо причини своєї неявки ОСОБА_1 суду не повідомив, клопотань останнього про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Таким чином, зважаючи на те, що суд не наділений повноваженнями здійснювати розшук особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_1 ухиляється від явки до суду, затягуючи судовий розгляд, суд вважає за необхідне провести судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає змісту ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №184999, складеним 01 червня 2026 року (а.с. 2), що підтверджує особу порушника, потерпілої особи, час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- копією рапорта та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 01 червня 2026 року (а.с. 3-6), зміст яких узгоджується та відповідає обставинам вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення;
- заявою потерпілої ОСОБА_2 в якій остання просить притягнути до адміністративної відповідальності її співмешканця ОСОБА_1 (а.с. 7);
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якого було винесено терміново заборонний припис №АА 498811 від 01 червня 2026 року (а.с. 8, 9).
Таким чином, даючи оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.
Обставини, що обтяжують чи пом"якшують покарання судом не встановлено.
Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушень, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також буде підставою щодо запобігання вчиненню ним нових аналогічних правопорушень.
Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору
На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 247, 251, 266, 280, 284 КУпАП, ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», -
П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          А.І. Савенко