ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року	Львів	Справа № 300/5217/25 пров. № А/857/20297/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді – Димарчук Т.М.,
суддів – Москаля Р.М., Сала П.І.
за участю секретаря судового засідання – Чорної І.Б.,
позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року (суддя- Кафарський В.В., м.Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної Комісії адвокатури Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача адвокат Гринчишин Ігор Ярославович про визнання відсутності компетенції, визнання протиправною бездіяльності, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2025 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної Комісії адвокатури Запорізької області (далі – КДКА Запорізької області), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.02.2026 просив: скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області від 17.04.2025 №4/51-2025, направити на новий розгляд і зобов`язати розглянути скаргу ОСОБА_1 відповідно до положень адміністративної процедури. В обґрунтування позовних вимог покликається на протиправну бездіяльність відповідача по розгляду дисциплінарного провадження №116/2024 відносно адвоката ОСОБА_2 та протиправне невиконання відповідачем положень статей 33-42 Закону України «Про адвокатуру і діяльність». Позивач наголошує, що відповідач не здійснює жодних дій по розгляду поданої ним скарги №245 від 25.11.2024.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року відмовлено в задоволенні позову.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення від 17.04.2025 №4/51-2025 не є адміністративним актом у розумінні Закону України «Про адміністративну процедуру», відтак суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення зазначеного Закону. Вказує, що відповідачем не дотримано пункти Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затверджене рішенням Ради адвокатів України №120 від 30.08.2014, які гарантують участь скаржника при розгляді дисциплінарної скарги, зокрема відповідач не повідомив його про час і дату засідання щодо розгляду його скарги за 5 днів до засідання. Стверджує, що в ухваленні рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід. Окрім того, суд безпідставно відхилив його клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні та необгрунтовано закрив підготовче провадження без участі позивача, чим порушив процесуальні права останнього.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.
25.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області зі скаргою на дії адвоката Гринчишина І.Я., яка зареєстрована за №245 (а.с. 55).
З Довідки про результат перевірки скарги ОСОБА_1 щодо дисциплінарної відповідальності адвоката Гринчишина І.Я., яка складена членом дисциплінарної палати КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_3 слідує, що в діях адвоката ОСОБА_2 не встановлено ознак дисциплінарних проступків. Керуючись ст.38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ОСОБА_3 дійшов висновку, що підстав, передбачених ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 немає ( а.с. 61(зворот) - 62).
Надалі, у зв`язку із тим, що станом на 07.01.2025 дисциплінарна палата КДКА Івано-Франківської області складалась з 4-ох членів палати із встановленого кількісного складу 9 членів, що, у свою чергу, унеможливило провести правомочне засідання дисциплінарної палати КДКА Івано-Франківської області по розгляду скарги ОСОБА_1 щодо дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 , голова КДКА Івано-Франківської області листом від 14.01.2025 №10 надіслав матеріали дисциплінарного провадження №116/2024 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для визначення територіальної юрисдикції та розгляду (а.с. 53).
Листом від 17.02.2025 №942, згідно з п. 2.3.17. п. 2.3.18 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 13.12.2024 №87 зі змінами, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури направила до КДКА Запорізької області матеріали дисциплінарного провадження (№116/2024) відносно адвоката ОСОБА_2 для розгляду по суті (а.с. 52).
Після отримання 03.03.2025 матеріалів дисциплінарного провадження №116/2024 відносно адвоката ОСОБА_2 , рішенням Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області №4/51-2025 від 17.04.2025 відмовлено у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 (а.с. 63-64).
Вказане рішення №4/51-2025 від 17.04.2025 направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом, що підтверджується копіями квитанції (а.с. 108) та витягом з журналу вихідної кореспонденції КДКА Запорізької області (зв. ст. а.с. 108-а.с. 109), наявними в матеріалах справи.
Вважаючи, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність по розгляду дисциплінарного провадження №116/2024, позивач звернувся до суду з даним позовом. При цьому, враховуючи прийняті уточнені позовні вимоги, суд зауважує, що позивач незгідний із спірним рішенням відповідача від 17.04.2025 №4/51-2025, відтак просить направити скаргу на новий розгляд і зобов`язати відповідача розглянути скаргу відповідно до положень адміністративної процедури.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення №4/51-2025 від 17.04.2025 про відмову у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 є правомірним та винесеним Дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області у межах повноважень та з урахуванням обставин справи.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон №5076-VI).
За приписами статті 1 Закону №5076-VI адвокатська діяльність – незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; адвокатське самоврядування – гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
Частинами 1, 3 статті 2 Закону №5076-VI передбачено, що адвокатура України – це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.
За приписами частини 1 статті 4 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Дисциплінарну відповідальність адвокатів регламентує Розділ VI указаного Закону №5076-VI.
Відповідно до статті 33 Закону №5076-VI, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження – процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
З урахуванням частин першої, другої статті 34 Закону №5076-VI, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Частиною другою статті 35 Закону №5076-VI визначено, що адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.
Частинами 1, 2 статті 36 Закону №5076-VI встановлено, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
Згідно із положеннями ст. 37 Закону №5076-VI, стадіями дисциплінарного провадження є: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Частиною 1 ст. 38 Закону №5076-VI визначено, що заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.
Відповідно до вимог частин 2-3 ст. 38 Закону №5076-VI, член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи. Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Згідно із ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки. Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
Відповідно до ст. 42 Закону №5076-VI, адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.
Отже, Закон №5076-VI гарантує кожному можливість звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) та відповідно встановлює процедуру дисциплінарного провадження.
Рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 №120 затверджене Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність (далі – Положення №120, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Так, згідно з пунктом 1 Положення №120, таке Положення розроблено відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про звернення громадян», Правил адвокатської етики, Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону та інших актів законодавства України і Національної асоціації адвокатів України, з метою офіційного тлумачення відповідності поведінки адвокатів вимогам законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність та етичним стандартам, а також регламентації дисциплінарного провадження стосовно адвокатів.
Пунктами 2-3 Положення №120 встановлено, що дисциплінарним провадженням визнається процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознаки дисциплінарного проступку. Адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише в порядку дисциплінарного провадження, з підстав вчинення ним дисциплінарного проступку, види якого передбачені статтею 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Пунктом 7 Положення №120 встановлено, що дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку. Адвокат вважається невинуватим у вчиненні дисциплінарного проступку і не може бути підданий дисциплінарному покаранню, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.
Пунктом 9 Положення №120 визначено, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Згідно з п. 20 Положення №120, усі заяви (скарги) підлягають обов`язковому прийняттю без здійснення їх реєстрації. Заяви (скарги), що відповідають вимогам до заяви (скарги), підлягають обов`язковій реєстрації та розгляду.
Вимоги до заяви (скарги) наведені в ст. 14 Положення.
Підпунктами 1-2 пункту 14 Положення №120 визначено, що заява (скарга) подається в письмовій формі особисто заявником (скаржником) або його представником. Заява (скарга) може бути подана безпосередньо за місцезнаходженням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону або надіслана поштою (в тому числі електронною поштою із застосуванням електронного цифрового підпису). У заяві (скарзі) обов`язково має бути зазначено: найменування кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, до якої подається заява (скарга); ПІБ (найменування) заявника (скаржника), посада, місце роботи для посадової та службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти; ПІБ адвоката щодо поведінки якого подається заява (скарга), поштова адреса, а також номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти, якщо такі відомі; виклад обставин, якими заявник обґрунтовує факт наявності в діях адвоката дисциплінарного проступку; вимоги заявника (скаржника).
Згідно з підпунктом 4 п. 14 Положення №120, до заяви (скарги) додається її копія та копії всіх документів, що приєднуються до неї, для вручення адвокату щодо поведінки якого подається заява (скарга), за винятком випадку коли заява (скарга) подається електронною поштою. До заяви (скарги) також додається письмова згода на обробку персональних даних органами адвокатського самоврядування, в тому числі, збирання, зберігання, використання і поширення.
Отже, нормами Положення №120, окрім вимог щодо форми та змісту заяви (скарги) щодо поведінки адвоката, також регламентовано чіткий перелік документів, що має бути наданий скаржником разом із такою заявою (скаргою).
Заява (скарга), яка відповідає вимогам до заяви (скарги) і може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати для перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката (пункт 21 Положення №120).
Пунктом 31 Положення №120 визначено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не пізніше тридцяти днів з дня отримання матеріалів перевірки більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Перевищення зазначеного строку допускається виключно у виняткових випадках. Під час прийняття рішення ніхто не має права перебувати в приміщенні, у якому приймається таке рішення («нарадча кімната»), крім складу дисциплінарної палати КДКА, який приймає таке рішення, Голови КДКА, який бере участь у засіданні палати, і працівників Секретаріату КДКА. Члени дисциплінарної палати КДКА, Голова КДКА, секретар КДКА та працівники Секретаріату КДКА не мають права розголошувати хід обговорення та прийняття рішення в приміщенні, у якому ухвалювалося таке рішення («таємниця нарадчої кімнати»). Виключенням з правила, встановленого у цій статті Положення, становить необхідність захисту Головою та членами дисциплінарної палати КДКА, Головою КДКА, секретарем КДКА і працівниками Секретаріату КДКА своїх прав та інтересів.
Пунктом 32 Положення №120 встановлено, що дисциплінарна справа стосовно адвоката порушується за наявності в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 33 Положення №120, рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається засобами поштового зв`язку або електронною поштою, або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.
Відповідно до п. 34 Положення №120, рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Строк на оскарження до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути поновлено за рішенням цієї Комісії згідно заяви скаржника про поважність причин його пропуску.
Як вірно вказує суд першої інстанції, що проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката є лише початковою стадією дисциплінарного провадження, за результатом якої (розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки) дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. При цьому, умовою для порушення дисциплінарної справи є наявність в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Таким чином, завданням початкової стадії дисциплінарного провадження є проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката та встановлення наявності або ж відсутності ознак вчинення адвокатом дисциплінарного проступку. При цьому, висновок щодо наявності ознак вчинення адвокатом дисциплінарного проступку не є свідченням факту його вчинення, а є лише констатацією обставин, які свідчать про можливий факт цього, що у свою чергу потребує більш детального дослідження відповідних обставин, з метою підтвердження або спростування наявності відповідних дій, що може бути здійснено лише під час розгляду дисциплінарної справи. При цьому, оцінка дій адвоката на даній стадії дисциплінарного провадження не надається, а аналіз та оцінка доказів, дотримання належних процедур при фіксуванні та формуванні доказової бази щодо оскаржуваної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, відноситься до такої стадії дисциплінарного провадження як розгляд дисциплінарної справи.
Суд зауважує, що на етапі вирішення питання про відкриття дисциплінарної справи КДКА не дає правової оцінки діям адвоката, з приводу яких надійшла скарга. На цій стадії КДКА з`ясовує наявність ознак дисциплінарного проступку як підстави для відкриття дисциплінарної справи, тоді як під час розгляду дисциплінарної справи КДКА вже надає правову кваліфікацію того, що адвокату поставлено за провину.
Таким чином, сам факт відкриття дисциплінарної справи не вказує, що адвокат вчинив дисциплінарний проступок; для такого висновку (чи для спростування того, що адвокат вчинив дисциплінарний проступок) КДКА повинна з`ясувати усі обставини, що на етапі відкриття дисциплінарної справи КДКА зробити не може.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №826/14291/17, від 19.10.2023 у справі №280/1396/22.
Також, Верховний Суд неодноразово викладав висновок щодо меж оцінки рішень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, прийнятих за наслідками розгляду скарг щодо адвокатів.
Так, у постановах Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №810/1972/17, від 24.06.2020 у справі №813/2639/18, від 14.12.2020 у справі №821/1030/17, від 10.06.2021 у справі №826/15590/15 сформовано правову позицію, відповідно до якої адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні, законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Водночас правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин і фактів прийняти рішення за правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.
Суд перевіряє рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленими частиною другою статті 2 КАС України критеріям.
Отже, правову оцінку рішенню органів адвокатського самоврядування суди мають надавати виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану КДКА/ВКДКА юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їхньої достатності чи недостатності.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №826/14291/17 та підтриманий у постановах 26.01.2023 у справі №420/5597/19 та від 19.10.2023 у справі №280/1396/22, від 21.02.2024 у справі №640/33374/21.
У контексті наведених вище правових позицій Верховного Суду щодо меж судового контролю за рішеннями органів адвокатського самоврядування суд зазначає, що КДКА є органом адвокатського самоврядування, на який законом покладено виключну компетенцію з розгляду скарг на адвокатів.
Суд не вправі підмінювати собою КДКА, переоцінювати наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, чи ступінь вини адвоката, а може перевірити лише законність процедури, дотримання компетенції, форми та способу реалізації повноважень.
З огляду на наведене, апеляційний суд зазначає, що 25.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_2 , яка зареєстрована за №245 (а.с. 55).
На виконання вимог частини 1 статті 38 Закону №5076-VI заяву було зареєстровано та не пізніше трьох днів з дня її надходження передано до дисциплінарної палати.
Згідно з частиною 2 статті 38 Закону №5076-VI член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.
Згідно з матеріалами дисциплінарного провадження, 05.12.2024 член дисциплінарної палати ОСОБА_4 звернувся листом до адвоката ОСОБА_2 з проханням надати письмові пояснення щодо обставин, викладених у скарзі.
Надалі, на виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 38 Закону №5076-VI за результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складена довідка, яка містить викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Відповідно до Довідки про результат перевірки скарги ОСОБА_1 щодо дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 члена дисциплінарної палати КДКА Івано-Франківської області ОСОБА_3 , зазначено, що в діях адвоката ОСОБА_2 не встановлено ознак дисциплінарних проступків (зв. ст. а.с. 61-а.с. 62).
Як вказувалось вище, згідно з частиною 1 статті 39 Закону №5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Однак, у зв`язку із тим, що 07.01.2025 дисциплінарна палата КДКА Івано-Франківської області складалася з 4-ох членів палати із встановленого кількісного складу 9 членів, що, у свою чергу, унеможливило провести правомочне засідання дисциплінарної палати КДКА Івано-Франківської області по розгляду скарги ОСОБА_1 щодо дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 , голова КДКА Івано-Франківської області направив листом від 14.01.2025 №10 матеріали дисциплінарного провадження №116/2024 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для визначення територіальної юрисдикції та розгляду (а.с. 53).
Листом від 17.02.2025 №942, згідно з п. 2.3.17. п. 2.3.18 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 13.12.2024 №87 зі змінами, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури направила до КДКА Запорізької області матеріали дисциплінарного провадження (№116/2024) відносно адвоката ОСОБА_2 для розгляду по суті (а.с. 52).
Після отримання 03.03.2025 матеріалів дисциплінарного провадження №116/2024 відносно адвоката ОСОБА_2 , рішенням Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області №4/51-2025 від 17.04.2025 відмовлено у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 (а.с. 63-64).
По суті прийнятого рішення про відмову у порушенні дисциплінарної справи КДКА зазначило, що відповідно до матеріалів дисциплінарної справи було встановлено, що скаржник не зазначив, яку конкретну правову допомогу по справі №300/8217/23 адвокат повинен був надавати скаржнику, які процесуальні документи адвокат повинен був скласти тощо. Також ОСОБА_1 не зазначено яким конкретно правам скаржника заподіяна шкода. Окрім того, до скарги не долучено доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги. Також у скарзі не зазначено який орган здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №12023091010001196 та хто із прокурорів здійснював процесуальне керівництво, коли саме і ким була винесена постанова про закриття кримінального провадження. У скарзі не зазначено в який суд, по якій справі та в яке конкретне судове засідання адвокат не прибув. До скарги не долучено доказів, які б підтверджували повноваження адвоката Гринчишина І.Я. на представництво інтересів скаржника у кримінальному провадженні №12023091010001196. У поданій скарзі ОСОБА_1 не зазначає які докази та через які обставини самостійно подати не може. Також ОСОБА_1 у поданій скарзі не висловлює прохання до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про їх витребування. В той же час, долучені до скарги копії вимоги скаржника до Західного міжрегіонального центру БПД та адвоката Гринчишина І.Я. від 28.09.2024 та вимоги скаржника до Західного міжрегіонального центру БПД та адвоката Гринчишина І.Я. від 30.09.2024 не містять відомостей надання їх адвокату Гринчишину І.Я. (а.с. 63-64).
Враховуючи все вищенаведене, дисциплінарна палата КДКА Запорізької області дійшла висновку, що в діях адвоката ОСОБА_2 не вбачається ознак дисциплінарного проступку та відсутні підстави для порушення дисциплінарної справи. 
Відтак, рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області від 17.04.2025 №4/51-2025 відмовлено у порушенні дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_2 . 
Апеляційний суд зазначає, що доказів про порушення порядку голосування, проведення засідання дисциплінарної палати КДКА суду не надано.
Перевіряючи висновки відповідача на відповідність нормам чинного законодавства, судом взято до уваги, що дисциплінарна відповідальність адвоката є індивідуальною (персональною) формою відповідальності.
Згідно з пунктом 7 Положення №120 адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.
З врахуванням встановлених обставин та наведених вище норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що дисциплінарна палата КДКА, діючи як колегіальний орган, при прийнятті оскаржуваного рішення правильного висновку про відмову у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 .

Також, частина 2 статті 39 Закону №5076-VI вимагає надіслання або вручення під розписку особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.
Відповідачем було дотримано вказану вимогу, оскільки рішення №4/51-2025 від 17.04.2025 про відмову у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 надіслано позивачу рекомендованим листом за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями квитанції (а.с. 108) та витягом з журналу вихідної кореспонденції КДКА Запорізької області (зв. ст. а.с. 108-а.с. 109), наявними в матеріалах справи. Тобто, відповідачем було дотримано норми ч. 2 ст. 39 Закону №5076-VI.
Стосовно покликання апелянта на те, що його не було повідомлено про місце, день і час розгляду скарги, то суд зазначає, що особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката викликається лише у випадку прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи. Також, вже на етапі після порушення дисциплінарної справи, розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності, та заслуховуються відповідні пояснення заінтересованих осіб.
В розглядуваній справі, як встановлено судом, було відмовлено в порушенні дисциплінарної справи.
Тому покликання апелянта на порушення принципу змагальності, а також на те, що його не було викликано в засідання для надання пояснень не заслуговують на увагу, оскільки розгляд дисциплінарною палатою КДКА питання про порушення/непорушення дисциплінарної справи не передбачає подібної процедури, та здійснюється без виклику особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката.
Колегія суддів повторно наголошує, що суд не вправі підмінювати собою КДКА, переоцінювати наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, чи ступінь вини адвоката, а може перевірити лише законність процедури, дотримання компетенції, форми та способу реалізації повноважень.
Відтак, апеляційний суд позбавлений права оцінювати наявність ознак дисциплінарного проступку зі сторони адвоката ОСОБА_2 , а має право лише перевірити дотримання дисциплінарною палатою КДКА процедури здійснення дисциплінарного провадження.
Проаналізувавши матеріали дисциплінарного провадження на предмет дотримання відповідачем вимог Положення №120 та Закону №5076-VI, апеляційний суд погоджується, що спірне рішення №4/51-2025 від 17.04.2025 про відмову у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката Гринчишина І.Я. є правомірним та винесеним на підставі, у межах повноважень відповідача та з урахуванням обставин справи.
Дисциплінарною палатою КДКА було дотримано процедуру розгляду скарги та перевірки відомостей, викладених в ній, про що свідчать матеріали дисциплінарного провадження №116/2024, надані відповідачем суду.
Стосовно покликання апелянта на те, що оскаржуване рішення від 17.04.2025 №4/51-2025 є адміністративним актом у розумінні Закону України «Про адміністративну процедуру», та суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про адміністративну процедуру», колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону №5076-VI, відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів у сфері адвокатури та адвокатської діяльності регулюються Законом України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Тобто, дія Закону «Про адміністративну процедуру» поширюється лише на окремі аспекти діяльності органів адвокатського самоврядування, пов`язані з прийняттям та виконанням адміністративних актів, тобто рішень, які мають владний, індивідуальний і обов`язковий характер для конкретної особи.
Апеляційний суд погоджується, що у даному випадку КДКА Запорізької області прийняла рішення про відмову у порушенні дисциплінарного провадження, що не є адміністративним актом у розумінні Закону України «Про адміністративну процедуру», оскільки воно не створює, не змінює та не припиняє прав чи обов`язків позивача.
Окрім цього, порядок прийняття таких рішень, як уже зазначено вище, чітко врегульований спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положенням №120.
Водночас, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру», дія цього Закону не поширюється на відносини, що врегульовані іншими законами, які встановлюють спеціальний порядок розгляду справ.
Перевіряючи доводи апелянта на предмет процесуальних порушень судом першої інстанції при розгляді справи №300/5217/25, колегія суддів зазначає наступне.
По-перше, ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на обґрунтованість його заяв про відвід судді при розгляді справи в суді першої інстанції.
Згідно з матеріалами справи, 19.11.2025 від позивача надійшла заява про відвід судді Кафарського В.В., яку заявник мотивував тим, що суддя «прихильний» до позивача у зв`язку із тим, що «пожалів» ОСОБА_1 та звільнив від сплати судового збору. Позивач вважає, що суддя не має робити поблажок позивачу. Крім того, заявник вважає, що головуючий суддя надає прихильність відповідачу. Фактично, позивач стверджував, що має сумнів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді.
Вирішуючи питання про відвід, суд зазначив, що наведені позивачем у заяві від 19.11.2025 обставини не є підставою для відводу судді, адже не пов`язані з існуванням об`єктивних обставин, що можуть свідчити про упередженість судді, його необ`єктивність, зацікавленість у результатах розгляду справи, викликати сумніви щодо безсторонності в очах стороннього спостерігача, та не можуть бути підставою для відводу судді відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України. Перевіряючи вказані у заяві обставини, суд дійшов висновку, що вони носять лише оціночний характер, та є суб`єктивною думкою заявника і не можуть слугувати доказами упередженості та необ`єктивності судді Кафарського В.В. при розгляді даної адміністративної справи. Будь-яких інших обставин заявником не вказано.
Також, з матеріалів справи вбачається, що 12.01.2026 позивач подав суду заяву від 09.01.2026 про відвід судді по справі Кафарського В.В. Заяву було мотивовано незгодою позивача з процесуальними рішеннями судді, зазначеними у протоколі судового засідання в режимі відеоконференції № 5697803 від 07.01.2026 (а.с. 159-161, 175-178).
Частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Апеляційний суд погоджується, що незгода позивача з процесуальними рішеннями судді, які зазначені у протоколі судового засідання в режимі відеоконференції № 5697803 від 07.01.2026 (а.с. 159-161, 175-178), не може бути підставою для відводу судді.
Проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів не встановила порушень судом першої інстанції при вирішенні заяв про відвід судді, які можуть бути підставою для скасування рішення по суті спору.
Стосовно відмови судом першої інстанції у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи у закритому судовому засіданні, то ні в суді першої інстанції, ні при перегляді справи в апеляційному суді, позивачем не доведено наявності обставин про те, що відкритий судовий розгляд цієї справи може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя позивача, а також не наведено інших випадків, визначених законом до проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні.
Стосовно покликання апелянта на процесуальні порушення суду першої інстанції при закритті підготовчого провадження в адміністративній справі №300/5217/25, то апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що не є перешкодою розгляду справи, та з урахуванням вимог ст. 205 КАС України, відтак суд першої інстанції вирішив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Покликання апелянта в даному випадку на те, що суд першої інстанції позбавив його права надавати пояснення, докази, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Таким чином, апеляційним судом не виявлено порушень норм процесуального права, які могли б мати наслідком скасування судового рішення та ухвалення нового рішення по суті спору.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно і повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують судове рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року у справі № 300/5217/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Т. М. Димарчук 	
судді	 	Р. М. Москаль 	
 	 	П. І. Сало  	
Повне судове рішення складено 11.05.26