УХВАЛА
29 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №160/14562/25
адміністративне провадження № К/990/16180/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н. В.,
суддів: Коваленко Н. В., Стеценка С. Г., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі № 160/14562/25 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 № 8/в про відмову в призначені одноразової грошової допомоги сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, молодшого сержанта ОСОБА_3 ;
- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум постановити нове рішення про призначення одноразової грошової допомоги сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок тяжкого поранення під час бойових дій при захисті України, молодшого сержанта, ОСОБА_3 .
02.10.2025 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 6 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 № 8/в, затвердженого 11.03.2025 т. в. о. Державного секретаря Міністерства оборони, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, молодшого сержанта ОСОБА_3 .
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 із документами про призначення одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) ОСОБА_2 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 10.04.2026.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг віднесено до категорії справ незначної складності.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Оскаржуючи судові рішенні, прийняті у справі незначної складності та розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач доводить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії спорів, оскільки питання призначення одноразової грошової допомоги неоднозначно вирішувалася у різні періоди часу і судова практика у цій категорії справ не є сталою. Наводить приклади формування правових позицій Верховним Судом у хронологічному порядку 
Вказує, що у цій справі питання застосування норм права, а саме пункту «б» частини першої статті 164 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), яка імперативно встановила, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України дає підстави для відкриття касаційного провадження.
Відповідач стверджує, що правильне вирішення спірних питань, які виникають під час діяльності Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та застосування норм права має виняткове значення для Міністерства оборони України як учасника справи, що з огляду на вимоги підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України також дає підстави для відкриття касаційного провадження.
Слід зауважити, що Верховний Суд у постановах від 11.04.2018 у справі № 802/1869/17-а, від 04.03.2020 у справі № 813/2071/17, від 15.06.2022 у справі № 826/4813/18, від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19, від 14.09.2022 у справ № 640/17148/20, від 26.01.2023 у справі № 825/1503/17, від 10.05.2023 № 640/5320/19 сформулював правовий висновок щодо застосування положення пункту 1 статті 164 Закону № 2011-XI, згідно із яким одноразова грошова допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Відповідач в касаційній скарзі не обґрунтовує підстави для відступу від наведених висновків Верховного Суду, натомість підстави для касаційного оскарження судових рішень визначив взаємовиключні пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, які до того ж не можуть бути належним обґрунтуванням можливості оскарження судових рішень відповідно до підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Ураховуючи наведене та характер спірних правовідносин, предмет і категорію спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовчу практику, що склалася з приводу спорів цієї категорії, значну кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, також не дають підстави вважати, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у правовідносинах.
Верховний Суд також відхиляє твердження скаржника про те, що справа має для нього виняткове значення, оскільки оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі скаржник належних обґрунтувань не наводить.
Отже, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності та розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач у касаційній скарзі не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення та постанова суду апеляційної інстанції підлягають перегляду в касаційному порядку.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі № 160/14562/25 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. В. Шевцова
Н. В. Коваленко
С. Г. Стеценко