РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2026 року 	м. Рівне	Справа №460/384/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:
 	ОСОБА_1 	
до	ІНФОРМАЦІЯ_1 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить:
1) визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без урахування у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, з урахуванням компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №44 та із урахуванням раніше виплачених сум;
2) визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік без урахування у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, з урахуванням компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №44 та із урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалось у заниженому розмірі, а саме: у період 2023 - 2024 роки при нарахуванні та виплаті їй грошової допомоги на оздоровлення відповідач протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення. Просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою від 20.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.
За змістом довідки про доставку електронного листа вказана ухвала доставлена до електронного кабінету відповідача підсистемі “Електронний суд” 21.01.2026.
У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав.
Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву із зазначенням причин від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.
ОСОБА_1 , зокрема, у 2023-2024 роках проходила військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.10.2024 №286 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , призначену наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (по особовому складу) від 29.09.2024 № 460-РС на посаду [посада], з 12.10.2024 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та з усіх видів забезпечення.
Вважаючи дії відповідача щодо нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2023-2024 роки без урахування у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи по суті публічно-правовий спір, суд враховує таке. 
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі – Закон №2011-XII).
Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ).
Частиною четвертою статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з преамбулою до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” №1282-XII від 03.07.1991 (далі – Закон №1282-XII) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення – це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з частиною третьою статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.
30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі – постанова №704), якою, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з пунктами 1, 2 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги (пункт 6 розділу XXIII цього Порядку).
Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 9 цього ж Закону грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Правовідносини щодо належного нарахування та виплати позивачу за спірний період індексації грошового забезпечення не є спірними в межах цієї судової справи.
Згідно з статтею 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 18 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі – Порядок №1078).
Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Проаналізувавши положення Порядку №1078 та наведені вище правові вимоги, можна дійти висновку про те, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Верховним Судом у постановах від 21.12.2021 у справі №820/3423/18, від 19.03.2020 у справі №820/5286/17 викладена правова позиція, відповідно до якої індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг. До грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Отже, з вищенаведених норм законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, слідує, що індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення.
Щодо позовних вимог в частині обрахунку та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік з урахуванням у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, суд зазначає таке.
Відповідно до абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" №2710-IX від 03.11.2022 зупинено на 2023 рік дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII.
Ця норма є чинною на цей час, не скасовувалась та не визнавалась неконституційною.
Відтак, підприємства, установи, організації у 2023 році звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення).
Обчислення індексу споживчих цін для нарахування сум індексації у 2023 році не здійснюється. При цьому, оскільки дію Закону №1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно-правовий акт Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, який прийнятий на виконання вимог частини 2 статті 6 вказаного Закону, також не діє протягом 2023 року.
Зі змісту картки особового рахунку позивача за 2023 року суд встановив, що позивачу у 2023 році не нараховувалася індексація. В квітні 2023 року було виплачено грошову допомогу для оздоровлення в розмірі 21329,25 грн.
Таким чином, відсутні підстави для перерахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Щодо позовних вимог в частині обрахунку та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2024 рік з урахуванням у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, суд зазначає таке.
Статтею 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2024.
Міністерство соціальної політики України у листі від 04.01.2024 №2/0/214-24 надало роз`яснення, що у разі, якщо підвищення посадових окладів (тарифних ставок) у січні 2024 року не відбувається, то обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починає здійснюватися з січня 2024 року.
Пунктом 11 Порядку №1078 визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Право працівника на отримання поточної індексації виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
Так, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в січні 2024 року становив 100,4%, у лютому 2024 року – 100,3%, у березні 2024 року -100,5%, у квітні 100,2%, у травні 2024 року – 100,6%, в червні 2024 року – 102,2 %, у липні 2024 року 100,0 %.
Отже, за період з січня 2024 року по травень 2024 року величина індексу споживчих цін не перевищувала порогу індексації.
У червні 2024 року величина індексу інфляції розраховується таким чином: 1,004 (січень 2024) х 1,003 (лютий 2024) х 1,005 (березень 2024) х 1,002 (квітень 2024) х 1,006 (травень 2024) х 1,022 (червень 2024) = 1,042599 або 104,3%.
Отже, у червні 2024 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. Індекс інфляції за червень 2024 року опубліковано в газеті "Урядовий кур`єр" від 12.07.2024.
З огляду на приписи абзацу 1 пункту 11 Порядку № 1078, враховуючи, що індекс інфляції опубліковано у липні 2024 року, індексація здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, тобто, з 01.08.2024.
Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.10.2024 №286 (по стройовій частині) позивач з 12.10.2024 виключена зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та з усіх видів забезпечення. Грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік отримала.
Зі змісту картки особового рахунку позивача за 2024 року суд встановив, що позивачу у 2024 році нараховувалася індексація у серпні – жовтні 2024 року на загальну суму 310,80 грн, виплату якої здійснено у вересні-листопаді 2024 році. В лютому 2024 року було виплачено грошову допомогу для оздоровлення в розмірі 21329,25 грн.
При цьому, докази виплати позивачу індексації грошового забезпечення у лютому 2024 року відсутні.
Таким чином, відсутні правові підстави для перерахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік.
Відтак, судом не встановлено порушень прав позивача в частині нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення у 2024 році з врахування індексації грошового забезпечення.
Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається. 
Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5).
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що учасник судового процесу - суб`єкт владних повноважень повинен доводити правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності виключно в адміністративних справах про їх оскарження. Водночас, інший учасник судового процесу не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги чи заперечення. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.
У даному випадку обов`язок доказування правомірності оспорюваних дій належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом щодо оскарження таких дій.
Подібні висновки сформовано Великою Палатою Верховного Суду, які викладені у постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19, згідно з якими: “…визначений цією правовою нормою [ч. 2 ст. 77 КАС України] обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги” (п. 47 постанови).
Всупереч викладеному, позовна заява не містить ні викладу обставин, якими позивач обґрунтовує протиправність дій відповідача щодо неналежного обрахунку грошової допомоги на оздоровлення у 2023-2024 роках, ні доказів на їх підтвердження. 
Своєю чергою долучені до матеріалів позову витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.10.2024 №286 (по стройовій частині); контракт від 07.02.2022; військовий квиток позивача; лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.12.2024 №01/6675; картки особового рахунку позивача за 2022-2024 роки; заява (клопотання) позивача до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 10.12.2024 у своїй сукупності не підтверджують обставин справи, які входять до предмета доказування.
Враховуючи викладене, позивач не підтвердила порушення її прав та законних інтересів відповідачем в цій частині судового спору, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Суд зазначає, що передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які у даному випадку відсутні. 
Оскільки у позивача відсутнє право на перерахунок та виплату їй грошової допомоги на оздоровлення за 2023-2024 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, то є безпідставною й похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити вищевказаний перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №44 та із урахуванням раніше виплачених сум. Отже позов в цій частині задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати відповідно до статті 139 КАС України не розподіляються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Повний текст рішення складений 26 травня 2026 року.

Суддя       Н.О. Дорошенко