Справа №: 272/357/26
Провадження № 2/272/630/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року 

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого - судді Карповця В.В.,
секретаря судового засідання Степанчук Т.В.
розглянувши у заочному порядку за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 29.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем — ОСОБА_1 було укладено Договір № 6002851 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор, для підписання вищевказаного кредитного договору, підтвердження ознайомлення з правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит: в сумі 7000.00 грн. Строк кредитування 360 днів; комісія за видачу кредиту – 27,00 % від суми кредиту одноразово; комісія за обслуговування кредиту – 14,60 % від суми кредиту; проценти за користування - 0,0010% річних. 25.11.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач набув усі права первісного кредитора за Кредитним договором №6002851. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору. Відповідач за даним кредитним договором зобов`язання не виконав в повному обсязі. Загальний розмір заборгованості відповідача становить 25066,00, що складається з: тіла кредиту — 7000,00 грн; комісії за надання кредиту — 10066,00 грн; штрафних санкцій, за неналежне виконання кредитного зобов`язання – 8000 грн. Враховуючи вище зазначене представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №№6002851 від 29.06.2025 у розмірі 37066 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 2662, 40 грн, витрати на правову допомогу в сумі 12000 та витрати в сумі 381,74 грн пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику в розмірі 381,74 грн. 
В матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним. Відзиву з доказами, які підтверджують заперечення проти позову, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Судом встановлено, що 29.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем — ОСОБА_1 було укладено Договір № 6002851 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор, для підписання вищевказаного кредитного договору, підтвердження ознайомлення з правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит: в сумі 7000.00 грн. Строк кредитування 360 днів; комісія за видачу кредиту – 27,00 % від суми кредиту одноразово; комісія за обслуговування кредиту – 14,60 % від суми кредиту; проценти за користування - 0,0010% річних
ТОВ «МІЛОАН» належним чином і в повному обсязі надало Відповідачу кредитні кошти у сумі 7000 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, зазначену Позичальником під час оформлення заявки на отримання кредиту, а саме: 444111XXXXXX0912.
25.11.2025 між ТОВ "Мілоан" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» укладено договір факторингу №ДО-20251125, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» перейшли права грошових вимог відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №ДО -20251125 від 25.11.2025 року, у тому числі і право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6002851 у розмірі 25066 гривень, з яких: 7000,00 гривень - заборгованість за кредитом; 10066,00 гривень - заборгованість за надання кредиту; заборгованість по штрафах - 8000,00 гривень.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Судом встановлено, що відповідач отримав кошти за вищевказаним кредитним договором. Заборгованість за ним не погасив, хоча відповідно до умов договору зобов`язаний був повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Позивачу відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором, а отже відповідач зобов`язаний провести виконання зобов`язань на користь нового кредитора у тому розмірі у якому кредитор отримав право вимоги.
Відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору, відсоткова ставка за вказаним договором відповідає вимогам законодавства, а тому не може вважатися несправедливою.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За наведених обставин заборгованість за штрафом у розмірі 8000,00 гривень стягненню з відповідача не підлягає.
В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику в розмірі 381,74 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Тобто, витрати позивача на відправку документів відповідачу не належать до судових витрат, визначених у ст. 133 ЦПК України, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Колект» щодо стягнення з відповідача на користь позивача 381,74 грн. за підготовку та направлення документів відповідачу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Колект» підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №6002851 від 29.06.2025 року у розмірі 17066 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн., заборгованість за комісією за надання кредиту 10066,00 грн.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1812,56 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8169,60 грн.
Керуючись ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256, 280, 281 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект», (код ЄДРПОУ 43950742, місцезнаходження: 02154, м. Київ, проспект Соборності, буд. 30-А, приміщення 321) заборгованість за кредитним договором №6002851 від 29.06.2025 року у розмірі 17066 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн., заборгованість за комісією за надання кредиту 10066,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект», (код ЄДРПОУ 43950742, місцезнаходження: 02154, м. Київ, проспект Соборності, буд. 30-А, приміщення 321) судовий збір у сумі 1812,56 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8169,60 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділуXIIIПерехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:	В. В. Карповець