Номер провадження: 33/813/1000/26
Номер справи місцевого суду: 522/2081/26 
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Плачкова Федіра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 , -
У С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №583192 від 04.02.2026 року вбачається, що 04 лютого 2026 року о 19-й годині 35 хвилин у м. Одеса по вулиці Середньофонтанська 34, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого втратив керування над транспортним засобом та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП, автомобілі отримали механічні ушкодження, чим водій порушив п. 12.1 ПДР – водій не врахував безпечної швидкості руху, особливостей вантажу, що стан ТЗ та п. 13.1 – водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу що перевозиться і стану ТЗ, повинен дотримуватись безпечної дистанції, п. 2.3.Б ПДР – порушення стеження за дорожньою обстановкою, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. 
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Плачков Ф.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2026 року скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на перекладача, що обмежило його у праві доступу на правосуддя. 
Вважали, що суд першої інстації взяв на себе роль збирання доказів та безпідставно допитав в якості потерпілого ОСОБА_2 ..
Захисник зазначає, що його запереченням та клопотанням не було надано належної правової оцінки судом першої інстанції.
Захисник зазначає, що судом першої інстанції було порушено процедуру фіксації судового засідання під час розгляду даної справи.
Зазначали, що після повного ознайомлення з матеріалами справи нададуть додаткові пояснення. 

Явка в судове засідання 
Сторони були сповіщені належним чином про час, дату та місце судового засідання, до судового засідання з`явився адвокат Плачков Ф.І., в режимі відеоконферції приймала участь потерпіла сторона.

Позиція апеляційного суду
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухав пояснення сторін та представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно п. 2.3.Б. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Отже, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №583192 від 04.02.2026 року;
- схемою місця ДТП ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ..
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо висновків суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ст. 124 КУпАП, такий висновок підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи і не спростовується доводами апеляційної скарги.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №583192 від 04.02.2026 року вбачається, що 04 лютого 2026 року о 19-й годині 35 хвилин у м. Одеса по вулиці Середньофонтанська 34, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого втратив керування над транспортним засобом та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП, автомобілі отримали механічні ушкодження, чим водій порушив п. 12.1 ПДР – водій не врахував безпечної швидкості руху, особливостей вантажу, що стан ТЗ та п. 13.1 – водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу що перевозиться і стану ТЗ, повинен дотримуватись безпечної дистанції, п. 2.3.Б ПДР – порушення стеження за дорожньою обстановкою, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
До протоколу поліцейськими додано: схема місяця ДТП, пояснення ОСОБА_2 .
Зі схеми ДТП, яка додана до матеріалів справи, убачається, що вона містить інформацію про графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, відображення транспортних засобів, причетних до ДТП, їх напрямки руху), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено ідентифікаційні дані транспортних засобів та містить інформацію про пошкодження транспортних засобів характерної до вказаної ДТП. Вказана схема підписана без зауважень (а.с. 2). В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували складеній схемі.
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 встановлено, що 04.02.2026 року приблизно о 19:30 год останній рухався зі своєю дитиною після тренування на власному авто Рено Меган НОМЕР_2 по вул.. Транспортній та зупинився на світлофорі на перехресті вул.. Транспортної та вул.. Люстдорфська дорога чекаючи на зелене світло, раптом виїхало авто Мітсубісі Паджеро НОМЕР_1 з Люстдорфської дороги та вдарило моє авто по лівій стороні, пілся чого не зупиняючись ОСОБА_2 розвернувся і почав їхати за ним наздогнавши на вул.. Середньофонтанскій 34, обігнав його встав на аварійну сигналізацію вийшов з машини підійшов до водія і побачив його в нетверезому стані він почав лаятися та лізти в драку, у зв`язку з чим ОСОБА_2 викликав поліцію.
Вказані вище докази, узгоджуються між собою у зв`язку з чим апеляційний суд вважає об`єктивно встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 в порушення вимог ПДР України, а саме під час руху не вибрав безпечної швидкості, руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого втратив керування над транспортним засобом та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на перекладача, що обмежило його у праві доступу на правосуддя, апеляційний суд вважає не обґрунтованими належними та допустимими доказами, є за своїм характером припущеннями, які слід залишити без задоволення.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстації взяв на себе роль збирання доказів та безпідставно допитав в якості потерпілого ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на те, що останній є другим учасником ДТП, відомості про якого внесено і у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в схему ДТП, як водія учасника ДТП, якому заподіяно пошкоджень транспортного засобу внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 , крім того в матеріалах справи наявні письмові пояснення останнього, а тому такі доводи слід залишити без задоволення.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що запереченням та клопотанням сторони захисту не було надано належної правової оцінки судом першої інстанції, апеляційний суд вважає не слушними, так як суд першої інстанції дослідив та надав належної правової оцінки по суті справи, так як наявні докази в обґрунтування вини ОСОБА_1 не було жодними доказами спростовано стороною захисту ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було порушено процедуру фіксації судового засідання під час розгляду даної справи, апеляційний суд вважає безпідставними, так як чинним КУпАП взагалі не передбачено фіксування судового засідання під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, і представник апелянта не заперечував своєї участі в судовому засіданні.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що після повного ознайомлення з матеріалами справи нададуть додаткові пояснення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, так як подання додаткових мотивувань до апеляційної скарги регламентовано у строки передбачені ст..294 КУпАП, у зв`язку з тим, що сторона захисту отримала копію постанови суду першої інстанції 10.04.2026 року, то останнім днем строку на подачу апеляційної скарги та додаткових обґрунтувань сплив 20.04.2026 року.
Апеляційний суд під час апеляційного перегляду справи встановив факт відсутності обставин для скасування оскаржуваної постанови.
Інших переконливих доводів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що орган уповноважений на складання матеріалів про адміністративні правопорушення, оформлюючи матеріали ДТП, суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного ДТП є доведеною, а дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування – відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу адвоката Плачкова Федіра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду      В.В. Кострицький