справа № 619/3522/26
провадження № 3/619/1118/26

Постанова
іменем України

27 травня 2026 року,
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.О., адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Зольнікової В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Калерія РФ, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,
установила:
25.05.2026 о 20 год 00 хв під час фільтраційно-перевірочних заходів на БП «Лісне» у напрямку м. Харків виявлено громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно перетнув державний кордон України поза пунктом пропуску зі сторони РФ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 05.05.2026 він з Таїланду прилетів у Москву, звідки добрався до Бєлгорода та за покликом внутрішнього голосу вирішив прийти в України з метою примирення народу. На територію України потрапив пішки, йшов декілька днів через поля, ліси та переплив водойму. 
 
Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. 
Не дивлячись на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його винуватість доказана у повному обсязі та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ №113182 від 26.05.2026, з відміткою про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису відмовилася; рапортами від 26.05.2026, у яких зазначено, що на БП «Лісне» було виявлено громадянина РФ ОСОБА_1 , який рухався до м. Харків зі сторони РФ у пішому порядку; поясненнями ОСОБА_2 , у яких вона зазначила, що на БП «Лісне» приблизно о 20 год 00 хв було виявлено громадянина РФ ОСОБА_1 , який перетнув державний кордон України поза пунктами пропуску та рухався до м. Харків зі сторони РФ у пішому порядку; актом про відмову надавання пояснень від 26.05.2026; копією паспорта громадянина РФ для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_1 .
 
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Частиною 12 вказаного Закону встановлено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.
Своїми діями  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1  КУпАП, тобто перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, у межах санкції ч. 1 ст. 2041 КУпАП.
 
Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
 
Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,
постановила:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя   І. М. Нечипоренко