ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції Жданкіна Н.В.
Суддя-доповідач Епель О.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Справа № 640/20818/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді: Епель О.В., 
суддів: Курпушової О.В., Файдюка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проматом» до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Проматом» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі - Відповідач), в якому просило:
- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, №36, №37 від 02.04.2021; №38 від 06.04.2021; №40 від 13.04.2021, №41 від 14.04.2021, №42, №43 від 21.04.2021, №44 від 27.04.2021;
- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, №36, №37 від 02.04.2021; №38 від 06.04.2021; №40 від 13.04.2021, №41 від 14.04.2021, №42, №43 від 21.04.2021, №44 від 27.04.2021 датами їх доставлення до Державної податкової служби України.
2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:
- визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, №36, №37 від 02.04.2021; №38 від 06.04.2021; №40 від 13.04.2021, №41 від 14.04.2021, №42, №43 від 21.04.2021, №44 від 27.04.2021;
- зобов`язано Державну податкову службу України прийняти податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, №36, №37 від 02.04.2021; №38 від 06.04.2021; №40 від 13.04.2021, №41 від 14.04.2021, №42, №43 від 21.04.2021, №44 від 27.04.2021 для вирішення питання щодо її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на дату реєстрації податкових накладних директором ТОВ «Проматом» була ОСОБА_2., яка мала повноваження з реєстрації документів, та електронний підпис якої був чинним, що підтверджується інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що питання наявності чи відсутності підстав для її реєстрації в ЄРПН відповідачем не вирішувалось, оскільки у даному випадку неприйняття поданих до реєстрації ПН відбулось лише на етапі перевірки електронного підпису
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стверджуючи, що податкові накладні, які надіслані на реєстрацію за кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_2, складені за період з 02.04.2021 по 27.04.2021 (на той час уповноваженої особи товариства - ОСОБА_1) до набуття права підпису, що унеможливлює їх подальшу реєстрацію. 
При цьому, Апелянт зазначає, що у разі зміни керівника на підприємстві (автора, який набуває статусу СЕД шляхом приєднання до Договору та надає право підпису електронних документів іншим особам, яким делеговано право підпису), електронний документ, який був створений на дату дії повноважень попереднього керівника, але не підписаний чинним КЕП, вважається не завершеним (створеним) згідно вимоги статті 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»
Також контролюючий орган наполягає на тому, що суд не може прийняти рішення про зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні, оскільки у такому випадку перейме на себе дискреційні повноваження ДПС, як адміністратора системи електронного адміністрування ПДВ та Єдиного реєстру податкових накладних, оскільки після надходження податкової накладної на реєстрацію проводиться комплексна перевірка відповідно до пункту 12 Порядку № 1246.
Обґрунтовуючи вимоги скарги Апелянт посилається на правову позицію інших судів апеляційної існтанції, зокрема у постановах від 08.12.2022 у справі № 280/11064/21, від 14.03.2023 у справі № 360/3947/21, від 03.08.2023 у справі № 360/3948/21, від 14.02.2023 у справі № 420/12264/22.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
3. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 та від 24.07.2025 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
4. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.
5. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в процесі здійснення господарської діяльності ТОВ "Проматом" було складено наступні податкові накладні ведення №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, №36, №37 від 02.04.2021; №38 від 06.04.2021; №40 від 13.04.2021, №41 від 14.04.2021, №42, №43 від 21.04.2021, №44 від 27.04.2021.
Як повідомлено представником позивача в позовній заяві, на дати складання вищевказаних податкових накладних, тобто станом на 02.04.2021, 06.04.2021, 13.04.2021, 14.04.2021, 21.04.2021, керівником ТОВ "Проматом" була ОСОБА_1 , яка обіймала посаду виконуючого обов`язки Генерального директора товариства (а.с. 96, 99-100).
26.04.2021 на підставі протоколу Загальних зборів учасників ТОВ "Проматом" від 26.04.2021 ОСОБА_1 припинила виконання обов`язків Генерального директора товариства з 26.04.2021 (а.с. 97).
З 27.04.2021 на підставі протоколу Загальних зборів учасників ТОВ "Проматом" від 26.04.2021 Генеральним директором товариства призначено ОСОБА_2. (а.с. 98).
Як пояснила представник позивача, вищезазначені податкові накладні були складені на дату виникнення податкового зобов`язання чинним на той час директором товариства ОСОБА_2.
Також судом встановлено, що позивачем, в особі Генерального директора товариства ОСОБА_2 через автоматизовану систему направлено до Державної податкової служби України податкові накладні за №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24, №25, №26, №27, №28, №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, №36, №37 від 02.04.2021 р.; №38 від 06.04.2021 р.; №40 від 13.04.2021 р., №41 від 14.04.2021, №42, №43 від 21.04.2021, №44 від 27.04.2021 для проведення їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Податкові накладні, які підписані ЕП ОСОБА_2, та направлені засобами телекомунікаційного зв`язку до ДПС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, не було прийнято, що підтверджується квитанціями від 30.04.2021 (а.с. 61-92), від 11.05.2021 (а.с. 93-94) та від 12.05.2021 (а.с. 95).
У вказаних квитанціях вказано: Документ не прийнято. Виявлені помилки: документ не може бути прийнятий - порушено вимоги статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" - кваліфікований електронний підпис особи НОМЕР_1 ОСОБА_2, яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання податкової накладної. Зареєстровані підписи особи: - директор з 28.04.2021 по 30.04.2021, директор з 29.04.2021 по 28.04.2022.
8. Вважаючи отримані відмови в реєстрації ПН протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
9. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV (далі - Закон № 851-IV), постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова № 1246), Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, який визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 (далі - Порядок № 557), постановою Кабінету Міністрів України № 378 від 21.04.2021 «Про внесення змін до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова № 378).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.п. 61.1, 61.2 ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно пункту 201.4 статті 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:
покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;
покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
- чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
- факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
- наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;
- дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктами 13-15 Порядку № 1246 передбачено, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Відповідно до статті 6 Закону № 851-IV для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».
Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
З наведених у статті 1 Закону № 851-IV визначень вбачається, що суб`єктами електронного документообігу є автор, підписувач, адресат та посередник, які набувають передбачених законом або договором прав і обов`язків у процесі електронного документообігу.
Пунктами 1-7 розділу ІІ наведеного Порядку № 557 передбачено, що суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. В інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних системах, які забезпечують обмін електронними документами, що містять державні інформаційні ресурси або інформацію з обмеженим доступом, повинен забезпечуватися рівень захисту цієї інформації, який відповідно до законодавства має відповідати ступеню обмеження доступу до неї.
Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).
Створення електронного документа завершується накладанням на нього кваліфікованого електронного підпису підписувача (підписувачів) та печатки (за наявності).
Автор має право отримати кваліфіковану електронну довірчу послугу у будь-якого кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг.
Після накладання кваліфікованого електронного підпису автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) з використанням телекомунікаційних мереж до адресата протягом операційного дня.
Електронні форми документів у форматі за стандартом на основі специфікації eXtensibleMarkupLanguage (XML) оприлюднюються на офіційному вебпорталі ДПС.
У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.
Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.
Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги"; перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку права підпису електронного документа підписувачем.
Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Порядку № 557, перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.
У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.
Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.
Постановою № 378 було викладено в новій редакції порядок накладання підпису на податкові накладні:
« 10. До Реєстру приймаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, складені в електронній формі з накладенням:
кваліфікованого електронного підпису головного бухгалтера (бухгалтера) або кваліфікованого електронного підпису керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера) та кваліфікованої електронної печатки (у разі наявності) постачальника (продавця), що є юридичною особою;
кваліфікованого електронного підпису постачальника (продавця), що є фізичною особою - підприємцем.
При цьому розрахунок коригування, що підлягає реєстрації отримувачем (покупцем), приймається до Реєстру, якщо він складений з накладенням постачальником (продавцем) та отримувачем (покупцем) кваліфікованого електронного підпису відповідно до абзаців першого - третього цього пункту.
Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі платник податку повідомляє про таку особу, в тому числі дані кваліфікованого сертифіката відкритого ключа зазначеної особи, орган ДПС за основним місцем обліку (за неосновним місцем обліку - для платників податку, які змінили місцезнаходження та для яких сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду) відповідно до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку».
Висновки суду апеляційної інстанції.
10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстваи стверджувати, що для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) відповідна накладна повинна бути підписана і надіслана на реєстрацію уповноваженою особою суб`єкта господарювання.
11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що спірні податкові накладні були підписані та надіслані на реєстрацію в ЄРПН генеральним директором ТОВ «Проматом» - ОСОБА_2., яка згідно з відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) з 27.04.2021 є уповноваженою особою на вчинення відповідних дій від імені Позивача.
12. Доводи Апелянта про те, що станом на час складання спірних накладних (06.04.2021, 13.04.2021, 14.04.2021, 21.04.2021, 27.04.2021) ОСОБА_2. не була уповноваженою особою на підписання таких накладних, колегія суддів відхиляє, оскільки засвідчення ціих накладних КЕП ОСОБА_2 та її направлення для реєстрації в ЄРПН було здійснено лише 30.04.2021 та 11.05.2021, коли ОСОБА_2 набула відповідні повноваження, згідно з відомостями в Реєстрі, що не спростовано Апелятом. 
13. Крім того в контексті аналізу доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відпоідачем не було надано доказів щодо нечинності КЕП ОСОБА_2
14. При цьому судова колегія відзначає, що момент виникнення у суб`єкта господарювання обов`язку скласти податкову накладну та обов`язку щодо її реєстрації в ЄРПН не збігається в часі. Перший виникає за датою настання першої події, відповідності до ст. 187 ПК України, а другий - протягом часу, зазначеного в п. 201.10. ст. 201 ПК України.
15. Водночас у спірних правовідносинах між цими моментами у Позивача змінився директор, та відповідно було змінено і КЕП директора, і спірні податкові накладні підписано КЕП та подано для реєстрації в ЄРПН саме тією особою (директором товариства ОСОБА_2.) яка була наділена відповідними повноваженнями станом на час підписання таких накладних та їх подання на режстрацію в ЄРПН (30.04.2021 та 11.05.2021).
16. Протягом проміжку часу між вказаними подіями можуть відбуватися зміни як в структурі організації роботи платника податку, так і в особі, яка є керівником платника податку (як в результаті звільнення, відсторонення, так і за наслідками інших подій, як наприклад, хвороби або смерті особи). При цьому, такі зміни не можуть звільняти або позбавляти платника податку обов`язку та права зареєструвати податкову накладну у встановленому законом порядку.
17. Таким чином, податковим законодавством не встановлено прямої заборони щодо неможливості складення податкових накладних в один день, а подачу їх на реєстрацію в інший із застосуванням чинного електронного цифрового підпису керівника.
18. Отже, доводи апеляційної не спростовують висновків суду першої інстанції і Апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається. 
19. Посилання Апелянта на правову позицію інших судів першої та апеляційної інстанцій судова колегія вважає безпідставним, оскільки викладені у них висновки не є джерелом права у розумінні ст. 7 КАС України та не є обов`язковими для врахування відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
20. Щодо посилань Відповідача на дискреційні повноваження, слід зазначити наступне.
21. Так, згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
22. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
23. У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
24. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.
25. Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
26. Аналізуючи доводи Апелянта, судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги частково, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, зокрема: зобов`язано Державну податкову службу України прийняти податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" для вирішення питання щодо їх реєстрації в ЄРПН.
27. Отже, питання щодо наявності чи відсутності підстав для реєстрації в ЄРПН податкових накладних судом першої інстанції не вирішувалось, а тому суд не допустив втручання у дискреційні повноваження суб`єкт владних повноважень та не порушив принципу офіційного з`ясування обставин, як на тому помилково наполягає контролюючий орган.
28. Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
29. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
30. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
31. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Державної податкової служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року - без змін.
32. Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 30 червня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

В.В. Файдюк