П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/3481/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Голуб В.А. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року (суддя Пекний А.С., м. Одеса, повний текст рішення складений 27.11.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці, в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від 14.01.2025 №128-о "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ";
- поновити ОСОБА_1 з 28.01.2025 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці;
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці з 28.01.2025 по день ухвалення рішення суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На думку апелянта, відповідачем не доведено фактів порушення позивачем умов Контракту від 26.02.2024 року №319. Натомість позивачем до позовної заяви додані докази, з яких вбачається, що ним під час виконання своїх посадових обов`язків за 2024 рік досягнуто визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання. При цьому, за 1 квартал 2025 року строк подання звіту, ще не настав, а тому відповідачем передчасно були зроблені висновки про недосягнення позивачем визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання.
Апелянт наполягає, що оскаржуваним наказом його звільнено з підстав вручення підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, чим фактично встановлено винуватість позивача у вчиненні кримінального правопорушення до набрання законної сили обвинувальним вироком. Проте зазначене є порушенням принципу презумпції невинуватості.
Апелянт наполягає, що повідомлення про підозру є тільки формальним/офіційним припущенням органу/посадової особи, який/яка проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. Таке припущення ґрунтується на неостаточних (неповних) результатах досудового розслідування і кримінально- правова кваліфікація поставленого їй за провину діяння може бути змінена. З часу оголошення цієї підозри особа набуває статусу підозрюваного, однак її вину у вчиненні злочину ще потрібно довести, принаймні на цій стадії кримінального провадження твердити про її винуватість як доказаний факт не можна. Само по собі відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішеннях слідчого (прокурора, слідчого судді) в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.
Також апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позовної заяви про порушення відповідачем принципу правової визначеності. Зокрема, відповідач не здійснив жодної дисциплінарної процедури встановлення обставин невиконання (порушення) умов Контракту - службового розслідування, оцінки відповідних показників службової діяльності, з`ясування обставин притягнення до відповідальності: чи мав місце проступок (порушення), вина позивача у його вчинені та інше, а лише формально та поверхово підтвердив факт порушення Контракту з опосередкованим посиланням на ухвали слідчих суддів та повідомленням про підозру.
Апелянт висловив незгоду із висновком суду першої інстанції, що звільнення позивача можливо було без результатів дисциплінарного провадження, оскільки для встановлення невиконання чи неналежного виконання державним службовцем своїх посадових обов`язків повинно бути проведено дисциплінарне провадження спеціально утвореною для цього дисциплінарною комісією.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Одеської митниці від 26.02.2024 №269-о ОСОБА_1 01.03.2024 переведено на посаду заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці з укладенням контракту про проходження державної служби від 26.02.2024 №319 строком до 28.02.2025.
Наказом Одеської митниці від 04.11.2024 №1328-о з 04.11.2024 по 01.02.2025 на ОСОБА_2 покладено виконання обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці.
Пунктом 4 наказу Одеської митниці від 16.12.2024 №1534-о з 16.12.2024 визнано таким, що втратив чинність, наказ Одеської митниці від 04.11.2024 №1328-о. 
Наказом Одеської митниці від 30.12.2024 №1590-о з 30.12.2024 по 29.03.2025 на ОСОБА_2 покладено виконання обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці.
10.01.2025 ОСОБА_1 затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено йому підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2025 у справі №522/18673/24, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.02.2025, задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області та відсторонено підозрюваного ОСОБА_1 від посади заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці та виконання покладених на нього обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород - Дністровський" Одеської митниці в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2025 включно.
Крім того, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2025 у справі №522/18673/24, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.02.2025, задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області та відносно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.03.2025, з визначенням розміру застави у розмірі 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 499620,00 грн, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України
Наказом Одеської митниці від 13.01.2025 №10-дс ОСОБА_1 відсторонено від посади заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці та виконання покладених на нього обов`язків заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці в межах строків досудового розслідування, тобто до 11.03.2025 включно.
Доповідною запискою в.о. начальника поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці Олексія Фаніна від 14.01.2025 №28-06/28-06/1943 в.о. начальника Одеської митниці повідомлено:
"Зі змісту ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 від 10.01.2025 у справі №522/18673/24 вбачається наступне.
Під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні №42024160000000147 від 07.08.2024 співробітниками 4 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області додатково отримана інформація щодо посадових осіб Одеської митниці, а саме в.о. заступника начальника митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці ОСОБА_4 , який з метою особистого збагачення запровадив протиправну схему з отримання неправомірної вигоди за нестворення штучних перешкод під час виконання митних формальностей відносно експорту та імпорту товарів. При цьому ОСОБА_5 , здійснюючи контроль за функціонуванням та діяльністю відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці (міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення "Старокозаче - Тудора") вимагав грошові кошти за перевезення, у тому числі автозапчастин та за нестворення штучних перешкод (затягування оформлення, проведення безпідставних оглядів (переоглядів) товарів з фізичних осіб-підприємців. З огляду на те, що ОСОБА_5 вчиняє зазначені протиправні дії, перебуваючи на території пункту пропуску "Старокозаче - Тудора" відділу митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці, який розташований за адресою: Одеська область, Білгород- Дністровський район, с. Старокозаче, автошлях Р-72, виникла необхідність проведення обшуку у зазначеному пункті. Під час розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області полковника юстиції Валерії Даменцової, на підставі наданих матеріалів досудового розслідування встановлено, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені частиною першою статті 201, частини третьої статті 368 КК України.
Зазначеною ухвалою клопотання старшого слідчого про проведення обшуку було задоволено.
Зі змісту ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Коваленка В.М. від 11.01.2025 у справі №522/18673/24 вбачається наступне.
ОСОБА_5 , діючи всупереч взятих на себе службових обов`язків, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.
Приблизно на початку грудня 2024 року, точна дата під час слідства не встановлена, до громадянина ОСОБА_6 фізичної особи-підприємця, видом діяльності якого є купівля-продаж автозапчастин (програмування та технічне обслуговування блоків управління та інших автомобільних агрегатів), під час перетину кордону у пункті пропуску для автомобільного сполучення "Старокозаче - Тудора" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці, звернулись невстановлені на даний час слідством посадові особи зазначеного пункту та натякнули на необхідність передачі їм неправомірної грошової винагороди за безперешкодний проїзд, вивезення та ввезення автозапчастин, натякнувши на те, що наступного разу у нього виникнуть труднощі з цим.
В свою чергу ОСОБА_6 з метою з`ясування зазначеного питання та законності вимог вказаних посадових осіб пункту пропуску звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 , який у зазначений період часу займав посаду в.о. заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення №3 автомобільного сполучення "Старокозаче - Тудора" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці. 
Під час розмови, що між ними сталась, ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно з метою безперешкодного перевезення запчастин через державний кордон ОСОБА_6 повинен сплачувати в якості неправомірної вигоди грошову винагороду в розмірі від 50 до 100 доларів США з кожного блоку управління або автомобільного агрегату, що буде переміщуватись їм через митний кордон, пояснивши, що вказані питання ОСОБА_6 може вирішувати безпосередньо через нього, передаваючи йому обговорювану суму неправомірної винагороди, а він в свою чергу в силу займаної посади забезпечить йому безперешкодне вивезення та ввезення необхідних автозапчастин, на що ОСОБА_6 вимушено погодився.
06.01.2025 у денний час, згідно з домовленостями ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 , повідомив про намір здійснення виїзду до Республіки Молдова та необхідність вивезення 15 автомобільних блоків управління з метою їх програмного прошивання.
На це ОСОБА_5 відповів, що з огляду на їх попередню домовленість, труднощів з вивезенням зазначених автозапчастин не виникне, доглядати та ставити питання на пункті пропуску "Старокозаче - Тудора" митного поста "БілгородДністровський" Одеської митниці з українського боку не будуть, зазначив про те, що розрахуватись з ним, тобто передати оговорену суму неправомірної винагороди потрібно буде після новорічних свят. 
Дійсно, того ж дня ОСОБА_6 біля 09 год. 30 хв. на власному транспортному засобі марки "BMW X6", державний номер НОМЕР_1 безперешкодно пройшов пункт пропуску для автомобільного сполучення "Старокозаче - Тудора" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці без проведення догляду та з`ясування будь-яких питань з приводу вивозу автозапчастин.
08.01.2025 ОСОБА_6 , повертаючись на територію України в пункті пропуску для автомобільного сполучення "Старокозаче - Тудора" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці, ввозив 10 блоків управління, які встигли запрограмувати, згідно запевнень та обіцянок ОСОБА_4 труднощів та питань з боку працівників митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці не виникало.
В той же день, 08.01.2025 о 14 год, 30 хв, в ході телефонної розмови, що відбулась між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 останній повідомив, що готовий з ним зустрітися з метою отримання раніше обумовленої суми неправомірної вигоди за організацію безперешкодного вивезення та ввозу автомобільних блоків управління через митний пост "Білгород-Дністровський" Одеської митниці. 08.01.2025 біля 15 год. 30 хв., прибувши на обумовлене місце зустрічі неподалік від пункту пропуску автомобільного сполучення "Старокозаче - Тудора" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 , який прибув на місце зустрічі на автомобілі марки "JAGUAR", державний номерний знак НОМЕР_2 .
В ході розмови ОСОБА_6 зазначив, що 06.01.2025 під час виїзду до Республіки Молдова він вивіз 10 автомобільних блоків управління, тобто згідно домовленостей він повинен передати ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, на що останній погодився, відкривши задні двері свого автомобіля, на якому він прибув на місце зустрічі та вказав покласти гроші на автомобільне крісло, що ОСОБА_6 і зробив, поклавши 10 купюр номіналом 100 доларів кожна, що відповідно до офіційного курсу НБУ на 08.01.2025 становило 42229,7 гривень. 
Крім того, 10.01.2025 ОСОБА_6 біля 12 год. 45 хв. на власному транспортному засобі марки "Mersedes Benz S63", державний номер НОМЕР_3 знову вивіз до Республіки Молдова 10 блоків управління, при цьому безперешкодно, без проведення догляду та з`ясування будь-яких питань з приводу вивозу автозапчастин, пройшов пункт пропуску для автомобільного сполучення "Старокозаче - Тудора" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці, що забезпечив у зв`язку із займаною посадою та попередніми домовленостями йому ОСОБА_5 
10.01.2025 біля 15 год. 35 хв. ОСОБА_6 , повертаючись на територію України у пункті пропуску для автомобільного сполучення "Старокозаче - Тудора" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці, завіз на територію України 15 запрограмованих блоків управління та знову згідно запевнень ОСОБА_4 труднощів та питань з боку працівників митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці не виникло. В той же день ОСОБА_6 під час телефонної з ОСОБА_8 домовився про зустріч з останнім біля 17 год 00 хв. на атопарковці біля торгового центру "Таврія", розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Д, Тімчишина, буд. 8.
У визначений час на місце зустрічі ОСОБА_5 прибув пішки та підійшов до припарковано автомобіля марки "Mersedes Benz S63", державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , де отримав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 1500 доларів США за безперешкодне ввезення 15 автомобільних блоків управління, що, відповідно до офіційного курсу НБУ на 10.01.2025, становило 63423,75 гривень, після чого був затриманий співробітниками Управління СБ України Одеської області. Загальна сума неправомірної вимоги, отриманої ОСОБА_8 від ОСОБА_6 , склала 2500 доларів США.
Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого корупційного злочину, за який відповідно до санкції частини третьої 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
10.01.2025 ОСОБА_2 затримано в порядку статті 208 КПК України.
10.01.2025 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням. 
11.01.2025 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.03.2025 із альтернативою внесення застави у розмірі 499620 гривень.
Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_2 було покладено відповідні обов`язки. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розуміння підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному проваджені свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому проваджені з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: рапортами та повідомленнями про вчинення кримінального правопорушення співробітників відділу ГВ ЗНД УСБУ Одеської області від 13.11.2024, 16.11.2024, протоколами допиту в якості свідка громадянина ОСОБА_6 від 16.12.2024, 09.01.2025, 11.01.2025, оглядом місця події від 10.01.2025, іншими матеріалами досудового розслідування. 
На цей час у кримінальному проваджені виконуються слідчі та процесуальні дії. 11.01.2025 слідчий суддя Коваленко В.М. задовольнив клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області Даменцової В.О. про відсторонення від посади ОСОБА_4 .
Наказом Одеської митниці від 13.01.2025 №10-дс ОСОБА_2 відсторонено від посади заступника начальника відділу митного оформлення 2" митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці та виконання покладених на нього обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці в межах строків досудового розслідування, тобто до 11.03.2025 включно.
Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованого повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням, підтверджене зібраними у кримінальному провадженні доказами, свідчить про недосягнення заступником начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці ОСОБА_8 показників, а саме: на 100% здійснення дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного) під час виконання службових обов`язків протягом строку дії контракту…
Відповідно до пункту 21 Контракту №319 дія контракту припиняється за ініціативою державного органу у разі невиконання або неналежного виконання особовою умов цього контракту. Відповідно до пункту 22 Контракту неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається недосягнення особою ключових показників завдання (завдань). Недосягнення зазначених Ключових показників свідчить про невиконання ОСОБА_8 умов Контракту №319. Відповідно до пункту 3 частини 12 статті 31-1 Закону України "Про державну службу" дія контракту про проходження державної служби припиняється за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту… ".
На підставі наведених відомостей, в.о. начальника поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці у доповідній записці запропоновано розглянути питання щодо припинення дії контракту про проходження державної служби №319, укладеного 26.02.2024 з ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці у зв`язку з невиконанням умов цього контракту.
Наказом Одеської митниці №128-о від 14.01.2025 вирішено припинити 27.01.2025 державну службу ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці та звільнити його із займаної посади у зв`язку з невиконанням умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 26.02.2024 №319, згідно з пунктом 3 частини дванадцятої статті 31-1, пунктом 9 частини першої статті 83, частиною першою статті 85, статтею 88-1 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу".
Підставами для прийняття наказу зазначено: доповідна записка в.о. начальника поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці Олексія Фаніна від 14.01.2025 №28-06/28-06/1943; лист Одеської митниці від 14.01.2025 №7.10-1/12-01/10/672 "Про припинення дії контракту"; пункт 21 контракту про проходження державної служби від 26.02.2024 №319.
Вважаючи наказ про припинення дії контракту протиправним ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про його скасування та поновлення на посаді.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції вважав, що відповідач достатнім чином довів обставини невиконання позивачем умов контракту від 26.02.2024 №319 через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, що згідно з пунктом 3 частини дванадцятої статті 31-1, пунктом 9 частини першої статті 83, частини першої статті 85, статті 88-1 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII є підставою для припинення дії контракту про проходження державної служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.
Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до частини першої статті 569 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі – МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Частиною третьою статті 569 МК України встановлено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
За змістом частини п`ятої статті 570 МК України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер. Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років. Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.
Принципи, правові та організаційні засади державної служби в Україні визначені Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі – Закон №889-VIII).
Порядок укладення контракту про проходження державної служби з особою, яка призначається на посаду державної служби, регламентований статтею 31-1 Закону №889-VІІІ, відповідно до частини першої якої з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відповідно до частини п`ятої статті 31-1 Закону №889-VІІІ до істотних умов контракту належать: 1) місце роботи і посада державної служби; 2) спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби; 3) дата набрання чинності та строк дії контракту; 4) права та обов`язки сторін; 5) завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; 6) режим праці та відпочинку; 7) умови оплати праці; 8) відповідальність сторін та вирішення спорів; 9) підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.
За взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби.
При укладанні контракту про проходження державної служби не допускається звуження обсягу прав державного службовця, визначених цим Законом.
Згідно з пунктами 3, 4 частини дванадцятої статті 31-1 Закону №889-VІІІ дія контракту про проходження державної служби припиняється: за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту; у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.
Пункт 9 частини першої статті 83 Закону №889-VIII серед підстав для припинення державної служби виокремлює припинення державної служби з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).
Так, положеннями статті 88-1 Закону №889-VIII обумовлено, що контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.
Відповідно до пункту 2 Порядку укладення контрактів про проходження державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №494 (далі – Порядок №494) метою укладення контрактів є прийняття ефективних рішень з управління персоналом в державних органах для виконання завдань і функцій таких органів та / або їх структурних підрозділів, що мають тимчасовий характер.
Пунктом 9 Порядку №494 передбачено, що відповідно до контракту особа зобов`язується виконувати завдання, а державний орган зобов`язується виплачувати їй заробітну плату згідно із Законом України "Про державну службу".
Завдання, передбачені у контракті, визначаються в межах повноважень, встановлених посадовою інструкцією.
Завдання містять ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання (далі - ключові показники), які повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано діяльність особи. Ключові показники повинні вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні і мати чіткі строки виконання.
Відповідно до пункту 15 Порядку №494 визначено, що істотними умовами контракту є, зокрема, завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання.
З наведених положень чинного законодавства вбачається, що з особою, яка призначається на службу до митних органів на посаду державної служби, може укладатися контракт про проходження державної служби.
Контракт про проходження державної служби є договором між особою, яка призначається на посаду державної служби, та суб`єктом призначення / керівником державної служби, за яким особа зобов`язується виконувати завдання держави та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їхнього виконання, а суб`єкт призначення / керівник державної служби - створювати належні умови праці, своєчасно та в повному обсязі забезпечувати особу матеріально-технічними ресурсами, необхідними для виконання її посадових обов`язків.
Завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їхнього виконання, строки їх виконання є істотними умовами такого контракту. Вони визначаються в межах повноважень, встановлених посадовою інструкцією державного службовця, та повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано діяльність такого державного службовця.
Невиконання або неналежне виконання державним службовцем умов укладеного контракту є підставою для припинення його дії, що, водночас, передбачає автоматичне припинення державної служби особи на відповідній посаді.
Верховний Суд у постановах від 23.05.2024 у справі №380/15503/22 та від 31.05.2024 у справі №380/15752/22 зазначив, що в разі звільнення державного службовця у зв`язку з неналежним виконанням умов контракту про проходження державної служби, а саме недосягненням ключових показників завдань і невиконанням додаткових умов цього контракту, завданням суду є перевірка правильності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, що полягає, насамперед, у тому чи прийнято таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях (бездіяльності) особи є підстави для висновку про її невідповідність займаній посаді.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Одеської митниці від 26.02.2024 №269-о ОСОБА_1 01.03.2024 переведено на посаду заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці та укладено контракт про проходження державної служби від 26.02.2024 №319 строком до 28.02.2025 (далі – Контракт №319).
Пунктами 1-3 розділу "Загальні положення" Контракту №319 передбачено, що на відносини сторін за цим контрактом поширюється дія Митного кодексу України, а в частині не врегульованій ним, Закону України "Про державну службу", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини щодо проходження державної служби, Кодексу законів про працю України. Цей контракт є особливою формою строкового трудового договору та підставою для призначення особи на посаду державної служби.
Згідно з пунктом 5 Контракту №319, особа відповідно до контракту зобов`язується виконати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання. 
Цим пунктом одним із завдань визначено "дотримання законодавства під час виконання службових обов`язків, додержання службової та виконавської дисципліни, етики поведінки державного службовця", а ключовими показниками - на 100% здійснено дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного), розпорядчих актів Держмитслужби та митниці під час виконання службових обов`язків; додержання на 100% службової та виконавської дисципліни, етики поведінки державного службовця; на 100% забезпечено дотримання правил внутрішнього розпорядку, норм професійної стики та службової дисципліни. Строк виконання завдання – щоквартально, протягом строку дії контракту.
Пунктами 6, 7 Контракту №319 установлено, що окремі етапи виконання завдань та строки їх завершення, ключові показники завершення етапу завдання, спосіб передачі результатів та уповноважена особа, якій вони передаються, визначаються сторонами у Графіку виконання завдань, що додається до цього контракту та є його невід`ємною частиною. Графік виконання завдань може переглядатися сторонами шляхом укладення додаткової угоди до цього контракту, зокрема у разі необхідності продовження строків на час, коли особа фактично не виконувала посадові обов`язки, але за нею зберігалася посада державної служби відповідно до законодавства.
Згідно з пунктом 10 Контракту №319, позивач зобов`язаний, зокрема: 
- особисто виконувати завдання, визначені цим контрактом, та щоквартально звітувати про їх виконання безпосередньому керівнику протягом трьох робочих днів після завершення звітного періоду;
- виконувати обов`язки, визначені у Законі України "Про державну службу", відповідних положеннях про структурні підрозділи державного органу, посадовій інструкції, та умови цього контракту;
- дотримуватися службової дисципліни, обмежень та заборон, пов`язаних з проходженням державної служби, інформувати безпосереднього керівника (у разі його відсутності керівника вищого рівня) про обставини, що унеможливлюють подальше проходження служби, перебування на займаній посаді або виконання умов цього контракту.
Підпунктом 17.7 пункту 17 Контракту №319 установлено, що додатковою умовою контракту про проходження державної служби є те, що особа зобов`язується виконувати та звітувати про стан виконання завдань та ключових показників щоквартально безпосередньому керівнику (за його відсутності керівнику вищого рівня).
Згідно із пунктом 20 Контракту №319, зміни до цього контракту вносяться за згодою сторін або з підстав, передбачених законодавством, шляхом підписання сторонами додаткових угод у письмовій формі у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких передається особі, а другий зберігається в її особовій справі. Внесення змін до істотних умов контракту, визначених Законом України "Про державну службу", не допускається.
Відповідно до пунктів 21, 22 Контракту №319 дія цього контракту припиняється: у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт; за ініціативою особи або за угодою сторін; за ініціативою державного органу у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту; у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 Закону України "Про державну службу", та з інших підстав, визначених законодавством. У разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту державний орган повідомляє особі про припинення цього контракту не пізніше ніж за сім календарних днів до такого припинення.
Неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається: невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначені Графіком виконання завдань; недосягнення особою ключових показників завдання (завдань); невиконання додаткових умов цього контракту.
Відповідно до пункту 26 Контракту №319, строк дії контракту з 01.03.2024 по 28.02.2025.
Пунктом 27 Контракту №319 передбачено, що дія цього контракту за умови належного виконання особою його обов`язків, завдань і ключових показників, передбачених цим контрактом, може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту. Додаткова угода про продовження строку дії цього контракту повинна бути укладена сторонами не пізніше ніж за два тижні до закінчення строку його дії.
Отже, Контрактом №319 ОСОБА_1 встановлено завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання, а також підстави припинення дії контракту.
Згідно посадової інструкції, затвердженої в.о. начальника Одеської митниці від 27.09.2024 ОСОБА_1 організовує процедуру митного контролю митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України юридичними та фізичними особами в зоні діяльності відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород - Дністровський" Одеської митниці, останній безпосередньо організовує та контролює діяльність відділу, забезпечує взаємодію та координацію роботи відділу. 
Основними посадовими обов`язками ОСОБА_1 є: організація робочого процесу; прийняття управлінських рішень з питань основної діяльності відділу та з кадрових питань; контроль за дотриманням режиму роботи відділу та функціонування пункту пропуску; вжиття заходів із запобігання та протидії контрабанди й порушенням митних правил; вжиття заходів із запобігання та протидії корупції, забезпечення вимог фінансового контролю; організація та контроль виконання завдань та функцій, покладених на відділ положенням про відділ та положенням про митний пост, контроль ї належного виконання посадовими особами відділу митних формальностей, процедур митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувались через митний кордон України; організація та забезпечення взаємодії відділу та координація дій з іншими структурними підрозділами митниці, митними органами, Держмитслужбою, з іншими державними органами, установами та організаціями, а також зі структурними підрозділами контрольних органів України та Республіки Молдова, залученими до контролю у пункті пропуску, з питань основної діяльності відділу та функціонування пункту пропуску.
З матеріалів справи також убачається, що 10.01.2025 позивача затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено йому підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням.
Ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2025 у справі №522/18673/24, залишеними без змін ухвалами Одеського апеляційного суду від 10.02.2025:
- відносно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.03.2025, з визначенням розміру застави у розмірі 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 499620,00 грн, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України;
- відсторонено підозрюваного ОСОБА_1 від посади заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці та виконання покладених на нього обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород - Дністровський" Одеської митниці в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2025 включно.
У зв`язку з цим наказом Одеської митниці від 13.01.2025 №10-дс ОСОБА_1 відсторонено від посади заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці та виконання покладених на нього обов`язків заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення №3 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці в межах строків досудового розслідування, тобто до 11.03.2025 включно.
Як вбачається з доповідної записки в.о. начальника поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці Олексія Фаніна від 14.01.2025 №28-06/28-06/1943, яка слугувала однією з підстав для прийняття оскаржуваного наказу, ця посадова особа (керівник позивача) установила та повідомляє про виявлення неналежного виконання позивачем Контракту №319 - недосягнення Ключових показників, а саме: на 100% здійснення дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного) під час виконання службових обов`язків протягом строку дії контракту, що умотивовано наявністю обґрунтованого повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням, підтверджене зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Так, відповідно до пунктів 21, 22 Контракту №319, дія цього контракту припиняється: у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт; за ініціативою особи або за угодою сторін; за ініціативою державного органу у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту; у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 Закону України "Про державну службу", та з інших підстав, визначених законодавством. У разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту державний орган повідомляє особі про припинення цього контракту не пізніше ніж за сім календарних днів до такого припинення.
Неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається: невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначені Графіком виконання завдань; недосягнення особою ключових показників завдання (завдань); невиконання додаткових умов цього контракту.
З наведених умов Контракту №319 висновується, що встановлення невиконання позивачем завдання (завдань) у строки, визначених Графіком виконання завдань, недосягнення ним ключових показників завдання (завдань), невиконання ним додаткових умов цього контракту, є неналежним виконанням або невиконанням контракту, що може слугувати підставою для припинення з ініціативи державного органу дії такого контракту та звільнення позивача посади.
Як встановлено судами 1-ї та 2-ї інстанцій, за умовами укладеного контракту позивач зобов`язався досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, зокрема, забезпечити під час виконання службових обов`язків, додержання службової та виконавської дисципліни, етики поведінки державного службовця стовідсоткове дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного), розпорядчих актів Держмитслужби та митниці під час виконання службових обов`язків; стовідсоткове додержання службової та виконавської дисципліни, етики поведінки державного службовця; стовідсоткове дотримання правил внутрішнього розпорядку, норм професійної стики та службової дисципліни.
Відповідач, як недосягнення позивачем ключових показників, а саме стовідсоткового здійснення дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного) під час виконання службових обов`язків протягом строку дії контракту, розцінив факти вручення позивачу підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України (одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням), обрання йому судом запобіжних заходів та здійснення досудового розслідування відносно позивача.
Ці обставини підтверджуються як доповідною запискою в.о. начальника поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці Олексія Фаніна від 14.01.2025 №28-06/28-06/1943, так і судовими рішеннями у справі №522/18673/24, при цьому сутність інкримінованого позивачу кримінального правопорушення свідчить про невиконання ним одного з ключових показників результативності, ефективності та якості їх виконання, встановлених Контрактом - стовідсоткового дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного) під час виконання службових обов`язків протягом строку дії контракту.
Варто також зазначити, що ні Закон України "Про державну службу", ні Порядок №494 не обмежують сторони у встановленні міри відповідальності за порушення умов контракту. З умовами контракту позивач погодився, підписавши його, в тому числі з підвищеною відповідальністю (в порівнянні з іншими державними службовцями, які не працюють за контрактом) за порушення його умов. Натомість, порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його розірвання.
Як зазначалося вище, за умовами укладеного Контракту №319 позивач повинен був особисто виконувати завдання, визначені контрактом та щоквартально звітувати про їх виконання безпосередньому керівнику, повинен виконувати та досягати ключових показників та завдань, виконувати додаткові умови контракту.
Відповідно, встановлення невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначені Графіком виконання завдань, недосягнення особою ключових показників завдання (завдань), невиконання додаткових умов цього контракту є неналежним виконанням або невиконанням особою контракту, що може слугувати підставою для про припинення дії контракту та звільнення такого державного службовця з посади відповідно до статті 31-1 та статті 88-1 Закону №889-VIII.
При цьому підписуючи контракт, графік виконання завдань та посадову інструкцію, позивач повинен був розуміти, що суб`єкт призначення має повноваження щодо аналізу його діяльності як державного службовця протягом строку перебування на посаді, а також усвідомлювати наслідки незадовільної роботи.
З наведених міркувань колегія суддів погоджується з висновками суджу першої інстанції про наявність обставин невиконання позивачем умов Контракту №319 через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, що згідно з пунктом 3 частини дванадцятої статті 31-1, пунктом 9 частини першої статті 83, частиною першою статті 85, статтею 88-1 Закону №889-VIII є підставою для припинення дії контракту про проходження державної служби.
Колегія суддів вважає неаргументованими доводи апеляційної скарги про те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулось виключно за вчинення кримінального правопорушення, оскільки наявність обґрунтованого повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням, підтверджене зібраними у кримінальному провадженні доказами, свідчить про недосягнення заступником начальника відділу митного оформлення №1 митного поста "Білгород-Дністровський" Одеської митниці ОСОБА_8 показників, а саме: на 100% здійснення дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного) під час виконання службових обов`язків протягом строку дії контракту.
Колегія суддів також критично оцінює посилання апелянта на не проведення дисциплінарного провадження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи припинення державної служби позивача не було заходом покарання, що застосовується у випадку здійснення державним службовцем дисциплінарного проступку, а є кадровим рішенням, яке стало наслідком недотримання контрактних зобов`язань, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на основі яких позивачу було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення.
Поряд із цим слід зазначити, що доповідною запискою не встановлювалася вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідач лише оцінив юридичні наслідки наявності обґрунтованої підозри для сфери публічної служби та контрактних відносин. Такий підхід не порушує принцип презумпції невинуватості, оскільки звільнення з посади у цьому випадку не є формою кримінального покарання чи визнанням особи винною, а є реалізацією передбачених законом і контрактом механізмів припинення державної служби у разі невиконання або неналежного виконання умов контракту.
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача про порушення принципу правової визначеності, оскільки для державного службовця правові наслідки його поведінки були чітко передбачуваними з моменту укладення контракту: умови контракту прямо встановлювали, що недотримання вимог законодавства та недосягнення визначених показників є самостійною підставою для припинення державної служби за ініціативою державного органу. Таким чином, ОСОБА_1 як професійний державний службовець міг і повинен був усвідомлювати, що виникнення обґрунтованої підозри у вчиненні корупційного кримінального правопорушення матиме не лише кримінально-процесуальні, але й кадрові наслідки, незалежно від того, чи буде в подальшому розпочато та завершено дисциплінарне провадження.
Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на формальний підхід відповідача до вирішення питання про припинення державної служби через відсутність у оскаржуваному наказі підстав його прийняття, детальної інформації та опису обставин недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту, обґрунтованої оцінки формулювань таких показників, оскільки сукупність документів, які перебували у розпорядженні відповідача на час прийняття оскарженого наказу, дозволяла визначитись із наявністю підстав для припинення державної служби.
Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанцій було порушено норми матеріального права. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.
З огляду на що підстави для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції відсутні.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів також керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя В.А.Голуб

Суддя Ю.В.Осіпов