КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 372/752/21 Головуючий у суді І інстанції: Сташків Т.Г.
провадження № 22-ц/824/7516/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Ратнікової В.М., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Стафійчука Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та за апеляційною скаргою адвоката Стафійчука Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2025 року про заміну сторони у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 , Державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Ганни Леонідівни, ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимировича про визнання недійсним і скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування догорів, рішень та записів про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Стафійчука В.В. надійшла заява про процесуальне правонаступництво, у якій він просив залучити до участі у справі № 372/752/21 ОСОБА_1 як позивача замість ОСОБА_2 як позивача; змінити статус ОСОБА_2 у справі № 372/752/21 та залучити ОСОБА_2 до участі у справі № 372/752/21 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Заява обґрунтована тим, що 14.11.2022 року між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №3178, за умовами якого продавець передав, а покупець прийняв у власність земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0047, площею 0,1200 га, що розташована за адресою: м. Українка Обухівського району Київської області, та зобов`язався сплатити обумовлену цим договором грошову суму. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.11.2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.11.2022 року № 3178 за ОСОБА_1 .. Оскільки ОСОБА_1 є власником спірної земельної ділянки, його право власності на цю земельну ділянку підлягає захисту у відповідності до законодавства, тому ОСОБА_1 має право на подання заяви щодо залучення до участі у цій справі його як позивача замість ОСОБА_2 як позивача. Оскільки розгляд цієї справи вплине на права та обов`язки ОСОБА_2 , у суду є правові підстави для залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Стафійчук В.В. подав апеляційні скарги в інтересах ОСОБА_1 та в в інтересах ОСОБА_2 , в яких просив ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2025 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача задовольнити.
Доводи апеляційних скарг обгрунтовані тим, що постановою Верховного Суду 15.03.2023 року № 372/752/21, постановою Київського апеляційного суду 03.10.2023 року № 372/752/21, постановою Верховного Суду 24.09.2024 року № 372/752/21, постановою Київського апеляційного суду 27.08.2025 року № 372/752/21 підтверджений факт матеріального правонаступництва від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо земельної ділянки (кадастровий номер: 3223151000:06:014:0047) у зв`язку з договором 14.11.2022 № 3178.
Також ухвалою Верховного Суду 26.01.2023 року № 372/752/21, постановою Верховного Суду 15.03.2023 № 372/752/21, постановою Київського апеляційного суду 03.10.2023 №372/752/21, ухвалою Верховного Суду 15.01.2024 № 372/752/21, постановою Верховного Суду 24.09.2024 № 372/752/21, постановою Київського апеляційного суду 27.08.2025 № 372/752/21 підтверджена можливість заміни ОСОБА_2 , як позивача, на ОСОБА_1 у порядку процесуального правонаступництва при розгляді справи № 372/752/21 у суді першої інстанції.
Вважає, що Обухівським районним судом Київської області не застосовано ч. 2 ст. 319, ч. 4 ст. 334 ЦК України, п. 3ч. 1 ст. 43, ч. 1. ст. 55 ЦПК України.
На переконання представника скаржників, при застосуванні зазначених норм суд першої інстанції мав задовольнити заяву про процесуальне правонаступництво від 09.10.2025 на підставі договору 14.11.2022 № 3178, Витягу 14.11.2022 № 315086370, п. 66 постанови Верховного Суду 15.03.2023 № 372/752/21, постанови Верховного Суду 24.09.2024 № 372/752/21.
Доводи апеляційних скарги обгрунтовані також тим, що судом першої інстанції порушено п. 28 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, оскільки у оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, судом зазначено, що вона не підлягає оскарженню, що є порушенням права скаржників на апеляційне оскарження судового рішення та права на справедливий сдуовий розгляд.
Також представник скаржників посилався на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі, та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Відзиви на апеляційні скарги у встановлений апеляційним судом строк не надходили.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Стафійчука В.В. про заміну позивача, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що у цій справі спір виник між ОСОБА_2 та відповідачами у зв`язку з порушенням її суб`єктивного права щодо вибуття з її власності та переходу права власності на належну їй земельну ділянку до інших осіб без припинення її права власності на цю земельну ділянку.
До ОСОБА_1 не перейшли права вимоги ОСОБА_2 у зв`язку з порушенням її права власності, спричиненим передачею у власність іншим особам належної їй земельної ділянки без припинення у встановленому законом порядку її права власності, оскільки такі правовідносини не допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, так як порушене право у зв`язку з незаконним, на думку позивача, припиненням (неприпиненням) у 2021 році її права власності є суб`єктивним правом ОСОБА_2 , яке не перейшло до ОСОБА_1 у зв`язку з переходом до нього у 2022 році права власності на спірну земельну ділянку, отже, він не є суб`єктом спірних матеріальних правовідносин та суб`єктом права вимоги.
Відтак, відчуження ОСОБА_2 спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_1 не зумовлює процесуальних наслідків у вигляді процесуального правонаступництва позивача в даній справі, оскільки спір у справі обумовлений порушенням безпосередньо суб`єктивних прав ОСОБА_2 за час перебування земельної ділянки в її власності.
Суд першої інстанції зауважив, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки № 3178 відбулася зміна суб`єктів права власності лише в матеріальних правовідносинах, в яких новий власник земельної ділянки не виступає правонаступником всіх прав та обов`язків ОСОБА_2 ..
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.
Процесуальне правонаступництво являє собою заміну суб`єктного складу учасників спору (сторін або третіх осіб) іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах.
Встановлено, що ОСОБА_2 у межах даного позову (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.02.2021 року №10-406/15-21-СГ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56653027 від 17.02.2021 року Державного реєстратора Григор`євої Г. Л. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0110, за ОСОБА_3 ; скасувати запис про право власності № 40585562 від 11.02.2021 року Державного реєстратора Григор`євої Г. Л. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0110, за ОСОБА_3 ; зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області відновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0047, що належить на праві власності ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04.03.2021 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 372; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.03.2021 року, індексний номер 56932715, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0110, за ОСОБА_4 ; скасувати запис про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0110, номер запису 40851940 від 04.03.2021 року, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В. В.
Позовні вимоги обґрунтовані ОСОБА_2 порушенням її права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0047, площею 0,12 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: м. Українка Обухівського району Київської області, яку вона набула у власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.11.2016 року. Так, при здійсненні пошуку за кадастровим номером земельної ділянки, кадастровий номер 3223151000:06:014:0110, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі, ОСОБА_2 виявила, що спірна земельна ділянка, без припинення права власності ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, зареєстрована на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.02.2021 року № 10-406/15-21-СГ спочатку за ОСОБА_3 , а потім на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.03.2021 року № 372 за ОСОБА_4 .
Таким чином, реалізуючи своє суб`єктивне право на захист, ОСОБА_2 звернулася із даним позовом до суду з метою захисту її порушеного права власності на земельну ділянку.
Як вбачається зі змісту спірних правовідносин, предметом спору є оскарження, зокрема, наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.02.2021 року №10-406/15-21-СГ та похідних реєстраційних дій щодо земельної ділянки, кадастровий номер 3223151000:06:014:0110, що призвели до порушення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0047, а також вимоги зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області відновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:06:014:0047, що належить на праві власності ОСОБА_2 .
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пред`явлені ОСОБА_2 позовні вимоги направлені на захист саме її порушених прав власника земельної ділянки.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Стафійчука В.В. про залучення до участі у даній справі ОСОБА_1 , як позивача, замість ОСОБА_2 ..
Доводи апеляційних скарг про те, що оскільки ОСОБА_1 є новим власником спірної земельної ділянки, його право власності на цю земельну ділянку підлягає захисту у відповідності до законодавства, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки у даному випадку, з огляду на заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 , правонаступництво у даній справі не допускається.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсуження ОСОБА_2 спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_1 не зумовлює процесуальних наслідків у вигляді процесуального правонаступництва позивача в даній справі, з огляду на те, що спір обумовлений порушенням безпосередньо суб`єктивних прав ОСОБА_2 за час перебування земельної ділянки в її власності.
Доводи апеляційних скарги про те, що судом порушено норми процесуального права, оскільки в оскаржуваній ухвалі судом зазначено що така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони не впливають на законність оскаржуваного судового рішення. Право на апеляційне оскарження визначається виключно нормами закону та не залежить від роз`яснення, наведеного судом у резолютивній частині рішення. Невірне зазначення судом першої інстанції щодо порядку чи можливості оскарження ухвали є неточністю, яка сама по собі не змінює передбаченого законом права сторін на апеляційний перегляд судового рішення. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 реалізували своє право на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційних скарг, які були прийняті судом апеляційного інстанції до розгляду, що свідчить про відсутність будь-якого обмеження їх процесуальних прав. За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені доводи є формальними та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги про те, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки відбулось правонаступництво, суд апеляційної інстанції вважає помилковими та такими, що не грунтуються на вимогах закону, оскільки за договором купівлі-продажу відбувається перехід права власності, а не перехід правонаступництва.
Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Стафійчука Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу адвоката адвоката Стафійчука Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «12» червня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді В.М. Ратнікова

С.Г. Музичко