Дата документу 04.06.2026	Справа № 554/6217/26	
 	Провадження № 2/554/3671/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави 
в складі головуючого судді Чуванової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,
за участю учасників справи:
представник позивача – адвокат Ткачук В.П.,
представник відповідача - адвокат Юхимець А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, шляхом визнання правочину недійсним; третя особа: ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, шляхом визнання правочину недійсним, в якому просить визнати недійсним договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №18918 від 08.02.2026 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 300 грн., сплачених згідно платіжної інструкції від 10.02.2026 року за рахунком №б/н від 10.02.2026 року; стягнути з ФОП ОСОБА_2 судові витрати, понесені позивачем.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ФОП ОСОБА_2 надає послуги на ринку купівлі - продажу нерухомого майна (основний вид діяльності за КВЕД 68.31. Агентства нерухомості). 
08.02.2026 між позивачем ОСОБА_1 , як замовником, та відповідачем ФОП ОСОБА_2 , як виконавцем, було укладено договір № 18918 про надання інформаційно-консультаційних послуг. 
Пунктом 1.1 договору №18918 визначено предмет договору, а саме: виконавець (особисто або через свого представника) за завданням замовника зобов`язується надати, а замовник зобов`язується оплатити інформаційні послуги, пов`язані з пошуком та супроводженням купівлі замовником об`єкта нерухомості, що відповідає наступним характеристикам: м. Полтава, 3-4 кімнати, площа 200 м2, поверх 1-2, косметичний євроремонт за ціною 110 000 (валюта грошового зобов`язання в договорі не вказана). 
Розділом 4 договору № 18918 від 08.02.2026 року визначено ціну послуг і порядок розрахунків між замовником та виконавцем. 
Так, відповідно до п. 4.1 винагорода виконавця за виконання цього Договору в повному обсязі складає 4% від вартості об`єкту, але не менше 1200 (однієї тисячі двісті) доларів США, нерухомості, обраного замовником, вказаного в додатку №1 до даного договору, який запропонований виконавцем. 
Після укладення зазначеного договору, ФОП ОСОБА_2 запропонував позивачу для купівлі об`єкт нерухомості - житловий будинок АДРЕСА_1 . 10.02.2026 року між позивачем, його дружиною ОСОБА_4 , як майбутніми покупцями, та власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , як майбутнім продавцем, був укладений та нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку за ціною 4 216 616,00 грн. 
10.02.2026 року ФОП ОСОБА_2 на ім?я ОСОБА_1 виставлений до оплати послуг за договором №18918 від 08.02.2026 року рахунок на суму 43 300,00 грн., який оплачений 10.02.2026 року.
Між тим, як з`ясувалось в подальшому, ФОП ОСОБА_2 в межах виконання умов договору з позивачем щодо пошуку об`єкта нерухомості з метою його купівлі діяв також в інтересах ОСОБА_3 , як продавця об`єкта нерухомості, щодо якого було укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку від 10.02.2026 року. Наведене підтверджується копією договору доручення на продаж нерухомості (ексклюзив) № 19505 від 10.02.2026 року, згідно якого ОСОБА_3 , як довіритель та ФОП ОСОБА_2 , як повірений, домовились про те, що повірений прийняв на себе обов`язки продати об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 4 312 000,00 грн., що є еквівалентом 98 000,00 доларів США (розділ 1 договору). Винагорода повіреного за виконання договору № 19505 від 10.02.2026 року в повному обсязі складає 3 000,00 доларів США від вартості об`єкту нерухомого майна, вказаного в п. 1.2 договору.
Таким чином, ФОП ОСОБА_2 за умовами договорів № 18918 від 08.02.2026 року та №19505 від 10.02.2026 року отримує винагороду як з сторони покупця, так й з сторони продавця того ж самого об`єкту нерухомості, оскільки, як зазначено вище, представляє одночасно інтереси сторін договору купівлі-продажу житлового будинку, що прямо суперечить вимогам, встановленим статтею 238 ЦК України, та є підставою для визнання договору № 18918 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 08.02.2026 року недійсним, оскільки відповідач діяв в своїх власних корисних інтересах всупереч вимогам, встановленим ч. 1 ст. 203 ЦК України. 
Також зазначає, що наявний у позивача договір № 18918 від 08.02.2026 року не підписаний ФОП ОСОБА_2 . 
Ухвалою суду від 29.04.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін.
Представником відповідача – адвокатом Юхимець А.В. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що дійсно ФОП ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність і його основний вид діяльності є – Агентства нерухомості КВЕД 68.31. ОСОБА_2 розміщує інформацію про об`єкти нерухомості, які продаються, здаються в оренду на досить великій кількості інформаційних платформ. За допомогою реклами на одній з інформаційних платформ в лютому 2026 року ОСОБА_1 самостійно звернувся до суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 з проханням надати йому інформаційні послуги, пов`язані з пошуком та супроводженням купівлі об`єкта нерухомості. 08.02.2026 року ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійшли згоди щодо усіх суттєвих умов договору та відповідно уклали договір № 18918 про надання інформаційно-консультаційних послуг.
Відповідно до п. 1.1 договору Виконавець за завданням Замовника зобов`язується надати, а Замовник зобов`язується оплатити виконавцеві послуги пов`язані з пошуком та супроводженням купівлі Замовником об`єкта нерухомості.
Відповідно до пункту 2.1. договору Виконавець зобов`язується: 2.1.1. Ознайомити замовника із цінами на ринку нерухомості щодо об`єкта нерухомості, аналогічних пропозицій на ринку; 2.1.2. Інформувати Замовника по мірі надходження інформації про наявні пропозиції продавців об`єктів нерухомості, які відповідають вимогам замовника; 2.1.3. Організувати та провести демонстрацію об`єктів нерухомості, які відповідають вимогам Замовника. 2.14. При виборі замовником необхідного варіанту для купівлі об`єкту нерухомості сприяти в підготовці пакета документів, необхідних для оформлення договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості, за необхідності - сприяти в оформленні попереднього договору (договорів) чи угоди про аванс між Замовником і продавцем; 2.1.5. Надати консультації пов`язані з підготовкою і оформленням документів у нотаріуса, провести роз`яснення видів і способів розрахунку між Замовником і продавцем, реєстрації права власності у належних органах реєстрації (БТІ), надати роз`яснення інших істотних положень договору купівлі-продажу, тощо. Забезпечити повний юридичний супровід угоди.
На виконання умов договору ФОП ОСОБА_2 ознайомив ОСОБА_1 із цінами на ринку нерухомості, які відповідають його вимогам, а також провів демонстрацію (фото та відео) об`єктів нерухомості, які його цікавили.
ОСОБА_1 зацікавив один з об`єктів, який був наявний на ринку нерухомості в м. Полтаві, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (надалі по тексту - будинок).
В подальшому ФОП ОСОБА_2 організував ОСОБА_1 зустріч з власником будинку ОСОБА_3 та його візуальний перегляд.
ОСОБА_1 зробив свій вибір з приводу придбання об`єкта нерухомості саме за даним будинком. Між продавцем та покупцем були узгоджені всі суттєві умови продажу будинку та 10.02.2026 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Василенко В.А. було посвідчено попередній договір, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . 
Відповідно до п. 1.1. попереднього договору сторони зобов`язуються у строк, обумовлений в п. 6.1. даного договору, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і порядку визначених цим договором.
Відповідно до п. 6.1. попереднього договору сторони дійшли згоди укласти основний договір не пізніше 10.04.2026 року.
ФОП ОСОБА_2 виконав всі взяті на себе зобов`язання по оспорюваному договору в повному обсязі.
В подальшому сторони не уклали основний договір, ані на умовах попереднього договору, ані на будь-яких інших умовах в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не з`явився на укладення основного договору, про час та місце укладення якого повідомлялися сторони.
Як зазначено вище, ФОП ОСОБА_2 здійснює свою господарську діяльність і його основним КВЕД є – Агентства нерухомості і тому він надає послуги клієнтам не лише щодо допомоги в придбанні житла, а і щодо продажу такого майна.
Так 10.02.2026 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір доручення на продаж (ексклюзив) № 19505.
Відповідно до п. 2.1. договору ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання здійснювати пошук покупців за допомогою реклами в засобах масової інформації, а також використовувати інформаційні мережі для збору інформації у м. Полтаві та області.
Відповідно до п. 2.2. забезпечити активну персональну рекламу майна довірителя в засобах масової інформації та з використанням персональних рекламних засобів.
Таким чином, ФОП ОСОБА_2 здійснює свою господарську діяльність та надає широкий спектр послуг не лише покупцям нерухомості, а і продавцям, орендарям та орендодавцям відповідно.
В даному випадку ФОП ОСОБА_2 не вчиняв правочини ні в інтересах покупця ні в інтересах продавця, а надавав послуги, які чітко визначені в умовах договору (а.с.39-41).
Третьою особою ОСОБА_3 надано до суду письмові пояснення, в яких ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що ФОП ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність і його основний вид діяльності є - Агентства нерухомості КВЕД 68.31. ФОП ОСОБА_2 , як агент з нерухомості, на підставі відповідних угод надав як ОСОБА_3 так і ОСОБА_1 інформаційно - консультаційні послуги з приводу придбання та продажу нерухомості. За результатами наданих ФОП ОСОБА_2 послуг між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було досягнуто домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно 10.02.2026 року ОСОБА_3 уклав із позивачем попередній договір, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Василенко В.А. 
Відповідно до п. 6.1. попереднього договору сторони дійшли згоди укласти основний договір не пізніше 10.04.2026 року. Основний договір купівлі-продажу будинку не був укладений в строк до 10.04.2026 року, так як ОСОБА_1 відмовився від його укладення. 
ОСОБА_3 зі своєї сторони виконав всі взяті на себе зобов`язання, в тому числі і фінансові як перед ФОП ОСОБА_2 , так і перед ОСОБА_1 . 
Відповідно до умов п. 2.2. попереднього договору на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання з метою забезпечення реалізації своїх намірів ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_3 відповідно отримав грошові кошти в еквіваленті 5000,00 доларів США. В зв`язку з тим, що основний договір не був укладений саме з вини ОСОБА_1 . ОСОБА_3 відповідно не повинен був повертати дані грошові кошти. Але зважаючи на неодноразові прохання ОСОБА_1 та з метою уникнення спірних ситуацій ОСОБА_3 прийняв рішення та відповідно повернув йому грошові кошти. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від укладення основного договору, ОСОБА_3 не має до нього жодних претензій, точно так як і не має жодних претензій до ОСОБА_2 
ФОП ОСОБА_2 на досить професійному рівні було надано послуги агентства нерухомості і незважаючи на те, що договір купівлі-продажу не відбувся, ОСОБА_3 наголошує, що він не має ні до ОСОБА_1 , ні до ОСОБА_2 жодних претензій.
Позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вважає, що ОСОБА_1 в такий спосіб намагається безпідставно повернути грошові кошти, які були сплачені ФОП ОСОБА_2 за надані послуги (а.с.57). 
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Ткачук В.П. позов підтримав, просив вимоги задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Зазначив, що позивача ніхто не повідомив, що не оформлена була земельна ділянка, тому угода не відбулась. Інтереси абсолютно протилежні, а у відповідача уже були наміри 08.02.2026 року діяти таким чином. Вважає це недоброчесною підприємницькою практикою брати одночасно гроші з покупця і з продавця. Отже, відповідач не попередив, що працює і з покупцем і з продавцем, а також, що не оформлена земельна ділянка.
Представник відповідача - адвокат Юхимець А.В. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні вимог з підстав, вказаних у відзиві. Зазначив, що  ОСОБА_2 є посередником у цих двох різних договорах; третя особа повернула кошти позивачу; з ним були обговорення щодо укладення другого договору. Чинним законодавством не заборонено продаж будинку без земельної ділянки. Сторони визначили розмір винагороди, всіх це влаштовувало. ОСОБА_2 виконав всі умови по різних угодах.
Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, просив заслухати справу у його відсутність.
Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 08.02.2026 між позивачем ОСОБА_1 , як замовником, та відповідачем ФОП ОСОБА_2 , як виконавцем, було укладено договір № 18918 про надання інформаційно-консультаційних послуг (а.с.5-7). 
Відповідно до п.1.1 договору №18918, за цим договором виконавець (особисто або через свого представника) за завданням замовника зобов`язується надати, а замовник зобов`язується оплатити інформаційні послуги, пов`язані з пошуком та супроводженням купівлі замовником об`єкта нерухомості, що відповідає наступним характеристикам: м.Полтава, 3-4 кімнати, площа 200 м2, поверх 1-2, косметичний євроремонт за ціною 110 000. 
10.02.2026 року між позивачем, його дружиною ОСОБА_4 , як майбутніми покупцями, та власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , як майбутнім продавцем, був укладений та нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку за ціною 4 216 616,00 грн. (а.с.8-11). 
Згідно з п.1.1. попереднього договору сторони зобов`язуються у строк обумовлений п.6.1. цього договору строк, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим договором. 
Відповідно до доручення на продаж нерухомості (ексклюзив) № 19505 від 10.02.2026 року, ОСОБА_3 , як довіритель та ФОП ОСОБА_2 , як повірений, домовились, про те, що повірений прийняв на себе обов`язки продати об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 4 312 000,00 грн., що є еквівалентом 98 000,00 доларів США (розділ 1 договору).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно з частиною першою та абзацами 1, 2 частини третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно зі ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст.238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 ЦК України).
Згідно зі ст.1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.
Стаття 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, встановлено, що 08.02.2026 між позивачем ОСОБА_1 , як замовником, та відповідачем ФОП ОСОБА_2 , як виконавцем, було укладено договір № 18918 про надання інформаційно-консультаційних послуг. 
Згідно з частиною третьою статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Водночас словосполучення «у своїх інтересах» потрібно розуміти так, що представник не може вчиняти від імені особи, яку він представляє, правочин щодо себе особисто (тобто бути стороною цього правочину) або у інший спосіб на шкоду інтересам довірителя, зокрема на користь інших осіб, включаючи і тих, представником яких він одночасно є.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 727/3501/16-ц, від 19 січня 2021 року у справі № 910/12791/19, від 19 травня 2021 року у справі № 642/7417/18, від 10 листопада 2021 року у справі № 757/50762/18-ц, від 01 лютого 2023 року у справі № 569/19674/19.
Тобто, з метою забезпечення інтересів цієї особи представнику заборонено вчиняти представницький правочин у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є.
Отже, якщо представник вчинив правочин не в інтересах довірителя, а у своїх власних, то це є підставою для визнання такого правочину недійсним.
Суду не надано доказів того, що при укладенні договору про надання інформаційно-консультаційних послуг №18918 від 08.02.2026 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 діяв в своїх власних корисних інтересах всупереч вимогам, встановлених ч. 1 ст. 203 ЦК України, а також обставини, які б слугували підставами для визнання оспорюваного договору недійсним згідно з чинним (цивільним) законодавством, не встановлено.
Тому, суд приходить до висновку що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 6,15, 16,203,215,238 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, шляхом визнання правочину недійсним; третя особа: ОСОБА_3 , - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Учасники справи:
позивач:ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;
відповідач:ФОП ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;
третя особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Повний текст судового рішення складено 09 червня 2026 року.

Суддя А.М.Чуванова