справа № 489/3255/26  провадження №2/489/2130/26

РІШЕННЯ
Іменем України

01 липня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (далі – ТОВ «ФК «Сіті Колект») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
встановив:
У квітні 2026 року через систему «Електронний суд» ТОВ «ФК «Сіті Колект» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 9462494 від 17.06.2025 у розмірі 36579,74 грн. і понесені судові витрати, які складаються із 2662,40 грн. судового збору, 12000,00 витрат на правничу допомогу та 381,74 грн. витрат понесених відправку відповідачу документів.
Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 17.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі – ТОВ «МІЛОАН») та відповідачем укладено Договір №9462494 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі та на умовах, передбачених цим договором. 
25.11.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено договір відступлення права вимоги , у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № 9462494 від 17.06.2025.
У зв`язку із порушенням відповідачем взятих грошових зобов`язань заборгованість за кредитним договором, відповідно до виписки з особового рахунку, становить 36579,74 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 9198,00 грн. комісією за надання кредиту та 8000,00 грн. штрафних санкцій.
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 17.04.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. 
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористався.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 17.06.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит № 9462494, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 7000,00 грн. строком на 360 днів з 17.06.2025 по 12.06.2026. 
Підпунктом 1.5.1 пункту 1.5 договору передбачено, що комісія за надання кредиту складає 1323,00 грн., яка нараховується за ставкою 18,90 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Згідно підпункту 1.5.2 пункту 1.5 договору комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) становить 22484,00 грн., що нараховується заставкою 14,60 % від суми кредиту.
Згідно підпунктів 1.5.3, 1.5.4 пункту 1.5 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 0,0010 відсотків на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування, нараховуються заставкою 0,0010 відсотків від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду.
За умовами пункту 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 6.1 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Додатками №№ 1, 2, 3 до договору про споживчий кредит є Графік платежів, Заява на отримання кредиту, Додаткові данні позичальника для взаємодії за кредитним договором. 
Договір підписано відповідачем 17.06.2025 одноразовим ідентифікатором – 858208.
До укладення кредитного догововру відповідач ознайомився і підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «349559» Паспорт споживчого кредиту.
Позивачем надано Анкету-заяву на кредит № 9462494, яка містить особисті данні відповідача, зокрема її прізвище, ім`я по батькові; місце та дату народження; місце реєстрації та фактичного проживання; код РНОКПП; місце роботи; номер мобільного телефону тощо та погоджені умови кредитування.
Перерахування ТОВ «Мілоан» кредитних коштів відповідачу в розмірі 7000,00 грн. на номер картки НОМЕР_2 підтверджується платіжним дорученням №155854222 від 17.06.2025. 
Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, складених ТОВ «Мілоан», відповідач заборгованості по кредитному договору не погашав.
Із позовної заяви вбачається, що через невиконання зобов`язань заборгованість відповідача становить 36579,74 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9198,00 грн. комісією за надання кредиту та 8000,00 грн. штрафних санкцій.
Між тим, за розрахунком суду сума складових заборгованості становить 24198,00 грн.(7000,00+ 9198,00 +8000,00), що відповідає витягу з Реєстру боржників.
25.11.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено договір факторингу № ДО-20251125 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в реєстрах боржників.
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу на момент набуття ТОВ «ФК «Сіті Колект» права вимоги до відповідача, заборгованість за кредитним договором № 9462494 від 17.06.2025 становить 24198,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9198,00 грн. комісією за надання кредиту та 8000,00 грн. штрафних санкцій.
Таким чином, після набуття права вимоги позивач заборгованість відповідача не збільшував.
Правове обґрунтування та мотиви суду.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до вимог статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).
Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (статті 634ЦК України).
За змістом частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
При цьому, згідно частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦК України.
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Таким чином, укладення відповідачем в електронному вигляді договору про надання споживчого кредиту та його підписання електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора відповідає вимогам статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Судом встановлено, що договір про споживчий кредит укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора шляхом його підписання відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону позичальника.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка складається із 7000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 9198,00 грн. комісії та 8000,00 грн. неустойки.
Із вказаною заборгованістю суд не погоджується в частині стягнення неустойки, нарахування якої передбачено пунктом 4.1 кредитного договору, оскільки відповідно до вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16198,00 грн., яка складається із 7000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 9198,00 грн. комісії за надання кредиту і обслуговування кредитної заборгованості. 
При цьому, суд звертає увагу, що згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Так як суд позовні вимоги задоволено частково на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1178,91 грн. (2662,40 х 44,28%).
Щодо вимоги про відшкодування позивачу 381,74 грн. витрат, понесених на відправлення відповідачу документів, які позивач підтвердив Договором № ДТ-СК-30102025 від 28.01.2026 про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дірект Технолоджі» та ТОВ «ФК «Сіті Колект», додатком №3 до вказаного договору, який містить перелік послуг, що надаються і їх вартість, Актом надання послуг № 80 від 28.02.2026, який містить послугу із друку і відправки документів без їх конкретизації по боржниках та є підставою для взаєморозрахунків, описом вкладення документа , суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача таких витрат, оскільки позивач фактичне несення таких витрат належними доказами не підтвердив.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка понесена позивачем в розмірі 12000,00 грн., суд враховує вимоги статей 137, 141 ЦПК України та бере до уваги складність справи, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви, а також критерії розумності і співмірності.
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Надавши оцінку доказам щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на те, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, невеликий обсяг наданих доказів у справі, її розгляд в порядку спрощеного провадження, часткове задоволення позовних вимог, а також необхідність врахування критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що з урахування обставин справи і наведених критеріїв достатнім розміром судових витрат на професійну правничу допомогу є 3000,00 грн. 

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 9462494 від 17.06.2025 в розмірі 16198,00 грн. (шістнадцять тисяч сто дев`яносто вісім гривень 00 коп.), а також судовий збір в сумі 1178,91 грн. (одна тисяча сто сімдесят вісім гривень 91 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.).
У іншій частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект», код ЄДРПОУ 43950742, юридична адреса: м. Київ, пр. Соборності,30-А, офіс 321;.
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01.07.2026.

Суддя І.В.Коваленко