Номер справи 175/3302/26
Номер провадження 1-кп/175/239/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
прокурора   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника   ОСОБА_5 ,
обвинуваченого   ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №12025040000001599 від 05.12.2025, з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня технічна, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та матір похилого віку, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , працює водієм у приватного підприємця, раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 05 грудня 2025 приблизно о 14:30, перебуваючи у трудових відносинах з ПП «СПЕЦБУДМОНТАЖ-21» на посаді водія, знаходячись на вулиці Лазурній поблизу земельної ділянки №13 в селищі Слобожанському Дніпропетровського району у Дніпропетровській області, керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ПП «АКС-СТРОЙТЕХНОЛОГІЯ», будучи обізнаним, що на вказаній вулиці здійснюються будівельні роботи та знаходяться інші люди, усвідомлюючи, що перебуває в умовах обмеженої оглядовості дорожньої обстановки з робочого місця водія, обумовленої рухом заднім ходом та конструктивними особливостями кабіни керованого ним транспортного засобу, достовірно знаючи, що в будь-який момент дорожня обстановка може змінитись внаслідок появи пішоходів, тому рух по вулиці вимагає особливої уваги від водія, будучи зобов`язаним в такому випадку звернутись по допомогу до інших осіб або обрати такі прийоми керування, які б не створювали небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку, відновив свій рух заднім ходом в світлий час доби, по ґрунтовому покриттю. 
У ході руху водій ОСОБА_6 , керуючи вантажним автомобілем «Volvo FM» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявивши кримінальну протиправну недбалість, не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, перед початком руху заднім ходом не переконався у безпечності свого руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив наїзд з послідуючим переїздом пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у попутному з ним напрямку позаду, в межах смуги руху вантажного автомобіля «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Своїми діями водій вантажного автомобіля «Volvo FM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: 
п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; 
п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; 
п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; 
п.10.9.: «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб». 
Порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: забиті рани: у паховій ділянці ліворуч, у проекції лівої пахви, у проекції промежини, садна: на підборідді з переходом на праву щоку, праве крило та спинку носа, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку: у лівій скроневій частці, на верхній поверхні мозочка посередині, повна травматична ампутація язику та органокомплексу шиї на рівні біфуркації трахеї; розчавлення легень, розрив серця, розчавлення печінки, відокремлення кишковика від брижі, багатоуламкові переломи кісток: ребер ліворуч: по задньо-пахвовій, лопатковій та навколо-хребтовій лініям, ребер праворуч: по середньо-ключичній, задньо-пахвовій, лопатковій та навколо-хребтовій лініям, багатоуламкові переломи кісток: правої лобкової кістки, лівих лобкової, клубової та сідничної кісток; повні поперечні переломи тіл 2,5,10-го грудних хребців, з повним розривом спинного мозку та його оболонок, що у своїй сукупності, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості як небезпечні для життя у момент заподіяння та призвели до настання смерті. 
Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 14:30, на місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто за адресою: Дніпропетровська область, с-ще Слобожанське, вул. Лазурна, 13 від сумісної тупої травми тіла з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів - травма не сумісна з життям.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України.
В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, сторони не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особу обвинуваченого, які підтверджують витрати на залучення експерта, щодо зберігання речових доказів; дослідження інших доказів у провадженні не здійснював. При цьому суд з`ясував, що учасники правильно розуміють зміст тих обставин щодо інкримінованого злочину, які ніким не оспорюються, переконався у добровільності їх позицій та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК, визнав повністю та пояснив, що подія відбулась на "Золотих ключах", він керував вантажівкою, їздив вперед-назад по дорозі. Також там працювала бригада каменщиків. Під`їхав на загрузку, екскаваторщик завантажив, посигналив. Тоді обвинувачений подивився по дзеркалам і поїхав, їхав повільно 5 км/год, позаду потерпілого не було. Припускає, що потерпілий йшов і впав під колеса. На місці події не було кого попросити дивитись позаду автомобіля, тому лише дивився по дзеркалам. Місце роботи мало бути відгороджене. Їхав в одній колії, вправо-вліво не з`їджав. Побачив потерпілого, вже коли переїхав. Вийшов, викликав поліцію. Залишався на місці. Очевидців події не було. З поліцією поїхав на обстеження на алкоголь, був тверезий. Вину визнає. Відшкодував збитки потерпілій стороні.
Потерпілий надав суду заяву, у якій вказав, що матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого не має, останній відшкодував добровільно шкоду.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, матір похилого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим з необережності, є тяжким злочином, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Зваживши в сукупності викладене, беручи до уваги, що обвинувачений чітко демонструє усвідомлення негативного характеру свого вчинку, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті, та звільнити від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України. Саме таке рішення про покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Згідно ст.77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, позбавлення державної нагороди України.
Оцінивши посткримінальну поведінку обвинуваченого, зваживши, що внаслідок злочину загинула людина, суд вважає за необхідне застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу учасники не заявляли.
На підставі ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Питання щодо арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України, скасувавши арешт та повернувши автомобіль володільцю.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6  такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироку законної сили не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_6  на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 8914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 11.12.2025, на автомобіль марки «Volvo FM» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Речовий доказ: автомобіль «Volvo FM» реєстраційний номер НОМЕР_1 – залишити власнику ПП «АКС-СТРОЙТЕХНОЛОГІЯ». 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення. Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя   ОСОБА_1