ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1821/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсплюс", м. Дніпро 
про стягнення заборгованості у розмірі 114 994,43 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсплюс" (далі - відповідач) заборгованість за договором про постачання електричної енергії № 1402 від 27.08.2008 у розмірі 114 994,43 грн.
Ухвалою від 07.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. 
22.04.2026 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов.
07.05.2026 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли доповнення од відзиву.
08.05.2026 від позивача через систему «Електронний суд» надійшли пояснення по справі.
Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.
Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.
Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.
Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.
Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).
Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.
Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Враховуючи викладене, 10.06.2026 здійснено розгляд справи по суті в межах розумного строку.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за період з 24.02.2025 до 23.10.2025, пов`язаним з недопуском споживача для здійснення відключення електроустановок за заявкою постачальника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги».

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач у відзиві на позов зазначив, що об`єкт, за яким Позивач заявляє вимоги, з моменту повномасштабного вторгнення рф в Україну використовується військовою частиною на підставі договірних відносин з Відповідачем.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року, на території України діє особливий правовий режим, який передбачає обмеження доступу до об`єктів.
Відповідач вказує, що не контролює доступ до об`єкта і об`єктивно не мав можливості виконати вимоги Позивача, так як вказаний об`єкт є об`єктом з обмеженим доступом, перебуває під контролем військового командування та має спеціальний режим доступу.
Відповідач стверджує, що на даний час ТОВ "Комерсплюс" веде переговори з Квартирно-експлуатаційним відділом міста Дніпра з приводу заборгованості та відшкодування витрат за спожиту електричну енергію. Як тільки кошти надійдуть на розрахунковий рахунок Відповідача сума заборгованості за спожиту електричну енергію буде перерахована на розрахунковий рахунок Позивача.
В доповнення до відзиву на позовну заяву Відповідач надав лист Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро Міністерства оборони України, згідно якого КЕВ місто Дніпро зобов`язується до 25 травня 2026 року здійснити погашення заборгованості перед ТОВ “Дніпровські енергетичні послуги”.

ПИСЬМОВІ ПОЯСНЕННЯ ПОЗИВАЧА.
Позивач наголошує, що предметом спору у даній справі є заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за період з 24.02.2025 до 23.10.2025, яка виникла у зв`язку з недопуском споживача для здійснення відключення електроустановок за заявкою постачальника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги». Тобто, навіть якщо КЕВ м. Дніпро перерахує на рахунок Відповідача кошти за спожиту ним у 2026 році електроенергію, це не вирішить питання погашення заборгованості у даній справі.
Позивач стверджує, що пунктом 7.10 ПРРРЕ передбачено, що у разі нездійснення оператором системи припинення електропостачання споживачу згідно з вимогою електропостачальника про відключення, купівля-продаж електричної енергії за договором про постачання зупиняється,а обсяги електричної енергії, використані споживачем після дати, зазначеної у вимозі про відключення, покладаються адміністратором розрахунків на оператора системи як втрати.
Таким чином, після дати, зазначеної постачальником про відключення споживача, постачальник вже не приймає обсяги і не має жодного відношення до обсягу електроенергії, спожитої споживачем, та її вартості.
Отже, на думку Позивача, доводи Відповідача, викладені у відзиві на позов та доповненні до відзиву з доказами, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних із обставинами встановлення факту порушення Відповідачем ПРРЕЕ, правомірність нарахування Позивачем вартості безпідставно отриманої електричної енергії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Як убачається з матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (найменування змінено на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", далі –ОСР) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Адресъ» (найменування змінено на Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерсплюс») з 2008 року існували договірні відносини з постачання електричної енергії, про що свідчить Договір про постачання електричної енергії № 1402 від 27.08.2008.
З 01.01.2019 року в Україні почав функціонувати новий ринок електричної енергії. НКРЕКП, з 01.01.2019 року, скасувала Позивачеві ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом та на передачу електричної енергії, на підставі яких, до 01.01.2019, Позивач здійснював свою господарську діяльність.
З 01.01.2019 року набрала чинності ліцензія на здійснення господарської діяльності з надання послуг з розподілу електричної енергії на території Дніпропетровської області, надана Позивачеві НКРЕКП. Отже, з 01.01.2019 року Позивач втратив статус постачальника електричної енергії за регульованим тарифом та статус електропередавальної організації, не здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та з передачі електричної енергії. З цієї дати Позивач набув статус оператора системи розподілу та здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території Дніпропетровської області.
Пунктом 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (надалі ПРРЕЕ, Правила) передбачено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.
Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Відповідно до п. 4. Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження ПРРЕЕ», Оператори систем розподілу (далі - ОСР) повинні укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.
Станом на 01.01.2019 року, ТОВ "Комерсплюс" продовжувало споживати електричну енергію, відповідно до умов вищезгаданого договору.
Зважаючи на вищевикладене, враховуючи положення п. 4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2022, Позивач вказує, що ТОВ "Комерсплюс" приєдналося до умов типового публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, затвердженого Додатком до ПРРЕЕ. 
Відповідно до п. 3.1.1. ПРРЕЕ, Постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8. ПРРЕЕ).
Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається (п. 3.1.9. ПРРЕЕ).
Постановою НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було видано ліцензію з постачання електричної енергії. Між Позивачем та електропостачальником ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» був укладений договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електроенергії, що підтверджується заявою – приєднання від 07.12.2018 р. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» до умов публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії.
ТОВ "Комерсплюс" являється споживачем ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» і між ними укладений договір споживача про постачання електричної енергії.
24.01.2025 на адресу Позивача від електропостачальника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надійшов лист № 3954/DNEP з вимогою про відключення споживачів, зокрема, ТОВ"Комерсплюс", з 11.02.2025.
28.01.2025 Позивач направив на адресу Відповідача попередження (вих. № 3646/1001 від 24.01.2025) про припинення (обмеження) постачання електроенергії споживачу з 11.02.2025 з переліком ЕІС-кодів та адресами ТКО (точки комерційного обліку), які підлягають відключенню.
Позивач вказує, що в порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ, Відповідач не допустив представників Позивача до відключення електроустановок згідно із заявкою електропостачальника, про що, відповідно до вимог п. 6.2.6. ККО, працівниками Позивача складено акт про недопуск від 11.02.2025.
30.10.2025 Позивач направив на адресу Відповідача попередження (вих. № 47192/1001 від 29.10.2025) про припинення (обмеження) постачання електроенергії споживачу з 12.11.2025 з переліком ЕІС-кодів та адресами ТКО (точки комерційного обліку), які підлягають відключенню. Однак, в порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ, Відповідач вкотре не допустив представників Позивача до відключення електроустановок згідно із заявкою електропостачальника, про що, відповідно до вимог п. 6.2.6. ККО, працівниками Позивача складено акт про недопуск від 12.11.2025.
Позивач зазначає, що, враховуючи, що ТОВ "Комерсплюс" не забезпечило доступ представників АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» до своїх електроустановок для здійснення їх відключення, відповідно до п. 8.2.1. ПРРЕЕ, а також відповідно до п. 8.9. Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії, представниками ОСР було складено Акт про порушення договірних умов № 5 від 12.11.2025 (далі – Акт про ПДУ).
Даним Актом про ПДУ зафіксовано порушення споживачем пп. 12-14 п. 5.5.5. ПРРЕЕ (не допустив працівників ОСР до своїх електроустановок для виконання їх відключення по заявці Постачальника, що призвело до втрат електричної енергії, спожитої після запланованої дати відключення).
Листом від 20.11.2025 вих. № 50699/1001 Позивач направив на адресу Відповідача запрошення на засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ на 23.12.2025. Однак, Відповідач не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії.
13.12.2025 відбулося засідання комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», на якому було розглянуто питання щодо проведення розрахунку обсягу розподіленої електричної енергії Споживачу, вартості розподіленої електроенергії та періоду розрахунку, пов`язаного з порушенням умов договору.
На засіданні комісії було прийнято рішення:
1. Обсяг розподіленої електричної енергії розрахувати згідно з фактичним споживанням, визначеним за допомогою показників розрахункових засобів обліку електричної енергії Споживача і становить 11 644 кВт*год.
2. Вартість електричної енергії складає 114 984,43 грн.
3. Період розрахунку з 24.02.2025 до 23.10.2025.
Рішення комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» оформлене протоколом № 317 від 23.12.2025.
26.12.2025 листом № 56906 від 25.12.2025 на адресу Відповідача було направлено пакет документів, зокрема: копію протоколу № 17 від 23.12.2025 р. засідання комісії з розгляду Акту №5 про порушення договірних умов від 12.11.2025 р., копію розрахунку по Акту № 5 про порушення договірних умов від 12.11.2025 р., рахунок №1402 від 23.12.2025, претензія №11 від 23.12.2025.
Позивач наголошує, що серед направлених документів була претензія з вимогою оплатити рахунок, виставлений по Акту про ПДУ протягом 30 календарних днів з дати отримання даної Претензії з рахунком на оплату.
Крім того, враховуючи повідомлення Відповідача про зміну назви та адреси юридичної особи (лист № 2020 від 24.12.2025), який був отриманий Позивачем 26.12.2025, 11.02.2026 (листом № 7344/1001 від 10.02.2026) на нову адресу Відповідача Позивач повторно направив наступні документи: копію протоколу № 17 від 23.12.2025 р. засідання комісії з розгляду Акту №5 про порушення договірних умов від 12.11.2025 р., копію розрахунку по Акту № 5 про порушення договірних умов від 12.11.2025, рахунок №1402 від 23.12.2025, претензія №11 від 23.12.2025, лист № 50699/1001 від 20.11.2025, акт про порушення договірних умов № 5 від 12.11.2025, акти про недопуск від 11.02.2025 та від 12.11.2025, лист № 47192/1001 від 29.10.2025.
Відповідач не задовольнив претензію та не оплатив виставлений Позивачем рахунок № 1402 по Акту № 5 про порушення договірних умов від 12.11.2025р. у розмірі 114 984,43 грн., що стало підставою для зверненням до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Законом України "Про електроенергетику" та "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) (у редакції, яка діяла на момент виявлення порушення).
За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 ГК України чинного на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є:… 15) відмова у доступі уповноважених працівників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством;.

Текст публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до умов якого приєднуються споживачі, електромережі котрих приєднані до електромереж АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", опублікований на офіційному сайті Оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі".
Пунктом 1.1 цього договору визначено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (далі - споживач), як послуги оператора системи розподілу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно із заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.
Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 14.03.2018 №312 (зі змінами та доповненнями, далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 Договору).
Оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310 (зі змінами та доповненнями) за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки/точок розподілу електричної енергії за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи розподілу (п. 2.1 Договору).
У п. 12.8 Договору перелічені додатки до цього договору, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до заяви-приєднання Відповідач приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Текст договору розміщений на офіційному сайті оператора системи розподілу АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", з метою отримання послуг з розподілу електроенергії на об`єкт споживача, розташований за адресою: м. Підгороднє, без вулиці, без номеру, (Е1С код точки комерційного обліку 62Z4798419639701)
24.01.2024 від ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" (постачальника електричної енергії) надійшов лист, вих. № 3954 DNEP, "Реєстр споживачів для здійснення обмеження/припинення електроживлення за заборгованість за спожиту електричну енергію відповідно до умов укладених договорів про постачання електричної енергії між споживачами та постачальником".
У зазначеному Реєстрі на відключення від електропостачання зазначено в тому числі Відповідача та підстави для здійснення його відключення - наявність заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу. Також у реєстрі була вказана дата припинення постачання електроенергії споживачу - 11.02.2025.
Відповідно до п. 11.5.12 Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018, Електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (ЕІС-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії.
Оператор системи розподілу, в даному випадку Позивач, не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення-електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним Правилами роздрібного ринку електричної енергії.
ОСР не розглядає заперечення щодо припинення електроживлення або звернення щодо неправомірності дій електропостачальника від споживачів електричної енергії.
ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника.
Відповідно до п. 7.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.
Пунктом 7.5. ПРРЕЕ визначені випадки часткового або повного припинення постачання електричної енергії споживачу.
Згідно з підп. 2 п. 7.5 ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: енергопостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, наявності заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, відповідно до умов договору з електропостачальником.
Пунктом 7.10 ПРРЕЕ передбачено, що припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу.
У разі нездійснення оператором системи припинення електропостачання споживачу згідно з вимогою електропостачальника про відключення, купівля-продаж електричної енергії за договором про постачання зупиняється, а обсяги електричної енергії, використані споживачем після дати, зазначеної у вимозі про відключення, покладаються адміністратором розрахунків на оператора системи, як втрати.
Відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор такого відключення повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації (п. 7.12 ПРРЕЕ).
У п. 11.5.1 КСР зазначено, що послуги з розподілу електричної енергії надаються Користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим Кодексом.
У п. 11.5.2. КСР вказані випадки припинення розподілу електричної енергії, зокрема, за зверненням електропостачальника, у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії (підпункт 2 цього пункту).
ОСР має надати попередження про обмеження/припинення розподілу електричної енергії Користувачу (окрім планових перерв) після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій не менше, ніж за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії. При цьому, в попередженні мають бути зазначені підстави, дата та час, з якого розподіл електричної енергії буде припинено/обмежено (п. 11.5.8 КСР).
28.01.2025 Позивач направив на адресу Відповідача попередження (вих. № 3646/1001 від 24.01.2025) про припинення (обмеження) постачання електроенергії споживачу з 11.02.2025 з переліком ЕІС-кодів та адресами ТКО (точки комерційного обліку), які підлягають відключенню.
В порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ, Відповідач не допустив представників Позивача до відключення електроустановок згідно із заявкою електропостачальника, про що, відповідно до вимог п. 6.2.6. ККО, працівниками Позивача складено акт про недопуск від 11.02.2025.
30.10.2025 Позивач повторно направив на адресу Відповідача попередження (вих. № 47192/1001 від 29.10.2025) про припинення (обмеження) постачання електроенергії споживачу з 12.11.2025 з переліком ЕІС-кодів та адресами ТКО (точки комерційного обліку), які підлягають відключенню. Однак, в порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ, Відповідач вкотре не допустив представників Позивача до відключення електроустановок згідно із заявкою електропостачальника, про що, відповідно до вимог п. 6.2.6. ККО, працівниками Позивача складено акт про недопуск від 12.11.2025.
Враховуючи, що ТОВ "Комерсплюс" не забезпечило доступ представників АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» до своїх електроустановок для здійснення їх відключення, відповідно до п. 8.2.1. ПРРЕЕ, а також відповідно до п. 8.9. Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії, представниками ОСР було складено Акт про порушення договірних умов № 5 від 12.11.2025 (далі – Акт про ПДУ).
За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, останній продовжував споживати електричну енергію після недопуску до відключення його електроустановок.
Зважаючи на вищенаведені положення ПРРЕЕ, купівля-продаж електроенергії для споживача за договором про постачання електроенергії припиняється без будь-яких наслідків для постачальника електроенергії (третьої особи), оскільки, постачальник електроенергії просто припиняє відображати обсяги електроенергії, спожитої споживачем, як електроенергію, спожиту за договором про постачання електричної енергії, а електроенергія, спожита споживачем після недопуску до його електроустановок, вважається втратами оператора системи розподілу, бо відібрана несанкціоновано з його електромереж та спожита без договору про постачання електроенергії.
В результаті, всі негативні наслідки споживання споживачем електричної енергії без договору про постачання електроенергії, законодавством покладаються тільки на оператора системи розподілу, адже електрична енергія несанкціоновано відбирається саме з його електричних мереж, бо постачальник електричної енергії електричних мереж у власності не має.
Для споживання електричної енергії, згідно з положеннями ПРРЕЕ, споживач повинен укласти два обов`язкових договори: договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії для забезпечення технічної можливості доставки електричної енергії на об`єкт споживача та договір про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого, споживач безпосередньо отримує електроенергію та оплачує тільки за спожиті ним кВт*год. 
Споживач не має права споживати електричну енергію при наявності лише одного з двох обов`язкових договорів, або на постачання електроенергії, або на розподіл електроенергії, також він не має правових підстав для споживання електроенергії після дати, зазначеної в попередженні про відключення його електроустановок, оскільки, після цієї дати договір про постачання електричної енергії призупиняється і не діє, бо за ним припиняється купівля-продаж електроенергії для споживача.
У випадку не відключення його електроустановок працівниками оператора системи розподілу споживач споживає електроенергію без договору про постачання електричної енергії, бо у цей період постачальник не проводить з ним розрахунки за спожиту електроенергію та не відображує її, як реалізовану споживачеві за договором про постачання електроенергії.
Після не відключення оператором системи розподілу електроустановок споживача - боржника у дату, зазначену у заявці постачальника на відключення, постачальник електроенергії припиняє вести облік електроенергії, відпущеної цьому споживачеві та припиняє всі розрахунки з ним за електроенергію, спожиту після дати відключення, без будь яких негативних наслідків для себе.
Пунктом 11.5.12. КСР передбачено, що після усунення причин (підстав) припинення електроживлення споживача електричної енергії (оплата споживачем заборгованості за спожиту електричну енергію), електропостачальник надає ОСР звернення щодо відновлення електроживлення такого споживача електричної енергії.
ОСР повинен відновити електроживлення протягом 5 робочих днів з дати отримання звернення електропостачальника щодо відновлення електроживлення. У такому разі постачальником електроенергії відновлюється купівля-продаж електроенергії споживачеві за договором про постачання електроенергії та відновлюються розрахунки за електроенергію, спожиту за цим договором.
Наведене стосується лише обсягу електроенергії, спожитої споживачем лише після дати звернення постачальника щодо відновлення електроживлення такого споживача електричної енергії.
Електроенергія, спожита споживачем, після призначеної дати відключення його електроустановок за борги перед постачальником електроенергії, і до дати направлення постачальником оператору системи розподілу звернення щодо відновлення електроживлення такого споживача електричної енергії, електропостачальником не враховується, як спожита по договору про постачання електроенергії. Вона вважається несанкціоновано відібраною з електромереж оператора системи розподілу та спожитою без договору про постачання електроенергії, що заборонено чинним законодавством про електроенергетику.
Відповідно до п. 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів) (підп. 1); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (підп. 2); за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання (підп. 3); забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача .... для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) в установленому цими Правилами порядку (підп. 12).
Відповідач за наявності заборгованості за спожиту електричну енергію, самостійно не припинив електроспоживання, не допустив працівників Позивача для відключення електроустановок Відповідача та продовжив неправомірне споживання електричної енергії, чим порушив вищенаведені правові норми.
Припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу.
Як зазначалось вище, п. 7.10 ПРРЕЕ передбачено, що у разі нездійснення оператором системи припинення електропостачання споживачу згідно з вимогою електропостачальника про відключення, купівля-продаж електричної енергії за договором про постачання зупиняється.
Відтак, не допустивши працівників позивача (ОСР) для відключення електроустановок, не припинивши власне споживання електричної енергії, після отримання попередження про відключення, Відповідач порушив положення п. 1.2.1. ПРРЕЕ, адже, у період з 24.02.2025 по 23.10.2025, споживав електроенергію безоплатно та поза умовами договору про постачання електричної енергії.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).
У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ч. 2 ст. 1213 ЦК України).
Товар, прийнятий та спожитий покупцем, у будь-якому випадку, навіть, за умови відсутності договору, повинен бути оплачений.
Відповідач знав, що він споживає електроенергію поза умовами договору про постачання електроенергії, оскільки, мав попередження про відключення за наявність заборгованості за спожиту електроенергію та не допустив працівників позивача до виконання обов`язків оператора системи розподілу щодо відключення його електроустановок від електроживлення, встановлених положеннями законодавства про електроенергетику.
Розглядаючи спір по суті, суд бере до уваги, що для кондикційних зобов`язань вина не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна (постанова ВП ВС від 20.11.2028 у справі № 922/3412/17).
Тлумачення ст. 1212 ЦК України свідчить, що необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав (постанова КЦС ВС від 26 вересня 2019 року у справі № 520/4210/18).
Відповідач був обізнаний зі своєю протиправною поведінкою, однак продовжував споживати електроенергію безоплатно та поза умов договору про постачання електроенергії.
Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії заборонено бездоговірне та безоплатне споживання електричної енергії.
Підставою для споживання електричної енергії є наявність укладених договорів з оператором системи розподілу про надання послуг з розподілу електричної енергії та з постачальником електроенергії про постачання електричної енергії.
Виходячи з вищевикладеного, Відповідач не мав правових підстав для споживання електричної енергії у спірному періоді, адже дія договору про постачання електроенергії, укладеного Сторонами була зупинена у зв`язку з наявністю у Відповідача заборгованості за спожиту електроенергію та неможливістю відключення від енергоживлення його енергоустановок. 
Відтак, в силу положень ст. 1212, ч. 2 ст. 1213 ЦК України, Відповідач повинен відшкодувати вартість безпідставно спожитої електричної енергії у вищевказаному періоді, оскільки, воно не може повернути Позивачеві електричну енергію, безпідставно відібрану з електричних мереж Позивача поза межами дії договору.
Обсяг безпідставно спожитої електричної енергії електричної енергії становить 11644 кВт*год, її вартість складає 114 984,43 грн.
Пунктом 8.2.1. ПРРЕЕ визначено, що у разі порушення учасником роздрібного ринку вимог цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, учасник роздрібного ринку, щодо якого було вчинено порушення, складає у довільній формі претензію та подає її учаснику роздрібного ринку, яким було вчинено порушення.
Учасник роздрібного ринку протягом 30 календарних днів з дати отримання претензії має усунути порушення та/або відшкодувати збитки, завдані учаснику роздрібного ринку, яким було подано претензію, про що повідомити іншу сторону, чи надати йому обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій повністю або частково. До відмови щодо задоволення претензії учасник роздрібного ринку може додати документи, які підтверджують вину іншої сторони або відсутність своєї вини. Протягом розгляду претензії учасники роздрібного ринку зобов`язані на запит іншої сторони надавати уточнюючу інформацію та документи, необхідні для розгляду претензії.
У випадку ненадання учасником роздрібного ринку відповіді на претензію іншого учасника роздрібного ринку у встановлений строк або незгоди зі змістом відповіді учасник роздрібного ринку має право звернутись до енергетичного омбудсмена (в межах його повноважень), Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, Антимонопольного комітету України відповідно до компетенції та/або до суду.
Враховуючи повідомлення Відповідача про зміну назви та адреси юридичної особи (лист № 2020 від 24.12.2025), який був отриманий Позивачем 26.12.2025, 11.02.2026 (листом № 7344/1001 від 10.02.2026) на нову адресу Відповідача Позивач повторно направив наступні документи: копію протоколу № 17 від 23.12.2025 р. засідання комісії з розгляду Акту №5 про порушення договірних умов від 12.11.2025 р., копію розрахунку по Акту № 5 про порушення договірних умов від 12.11.2025, рахунок №1402 від 23.12.2025, претензія №11 від 23.12.2025, лист № 50699/1001 від 20.11.2025, акт про порушення договірних умов № 5 від 12.11.2025, акти про недопуск від 11.02.2025 та від 12.11.2025, лист № 47192/1001 від 29.10.2025.
Проте, доказів їх оскарження матеріали справи не містять.
Перевіривши доводи Позивача, проаналізувавши матеріали справи (докази), суд бере до уваги, що порушення Відповідачем ПРРЕЕ виявлено представниками Позивача в ході проведення перевірки, акт про порушення складено з дотриманням вимог чинного, на момент перевірки, законодавства; Позивач належним чином повідомив Відповідачеві про день та місце проведення засідання комісії з розгляду Акту про порушення №5 від 12.11.2025.
На засіданні комісії прийнято рішення, обсяг розподіленої електричної енергії Споживачеві розрахувати згідно з втратами в обладнанні. Обсяг розподіленої електричної енергії становить 11644 кВт*год., вартість розподіленої електроенергії становить 114984,43 грн., період розрахунку визначено з 24.02.2025 по 23.10.2025, про що складено протокол №317 від 23.12.2025.
Представник Споживача на засідання комісії присутнім не був, однак останньому направлено на юридичну адресу протокол засідання комісії та рахунок. 
За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, останній рахунок не оплатив.
Щодо пояснень відповідача про те, що об`єкт, за яким Позивач заявляє вимоги, з моменту повномасштабного вторгнення рф в Україну використовується військовою частиною на підставі договірних відносин з Відповідачем, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за період з 24.02.2025 до 23.10.2025, яка виникла у зв`язку з недопуском споживача для здійснення відключення електроустановок за заявкою постачальника ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги».
Пунктом 7.10 ПРРРЕ передбачено, що у разі нездійснення оператором системи припинення електропостачання споживачу згідно з вимогою електропостачальника про відключення, купівля-продаж електричної енергії за договором про постачання зупиняється, а обсяги електричної енергії, використані споживачем після дати, зазначеної у вимозі про відключення, покладаються адміністратором розрахунків на оператора системи як втрати.
Таким чином, після дати, зазначеної постачальником про відключення споживача, постачальник вже не приймає обсяги і не має жодного відношення до обсягу електроенергії, спожитої споживачем, та її вартості.
Таким чином, доводи Відповідача, викладені у відзиві на позов та доповненні до відзиву з доказами, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню у розмірі 114 984,43 грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне. 
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ. 
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсплюс" про стягнення заборгованості у розмірі 114 994,43 грн – задовольнити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерсплюс" (49000, м. Дніпро, вул. Соборна, будинок 5, офіс 3, код ЄДРПОУ 32701804) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22, код 23359034) 114 984,43 грн.. – основного боргу, 2662,40 грн. – судового збору.  
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено та підписано 10.06.2026.

Суддя	 	Н.Г. Назаренко