ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 червня 2026 року	Справа №160/1355/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом заяву ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: 21.01.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо не розгляду у встановленому законом порядку скарги ОСОБА_1 на висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2025 р.;
-зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України розглянути скаргу ОСОБА_1 на висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2025 р., з прийняттям постанови відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України допущено протиправну бездіяльність в частині нерозгляду скарги позивача на рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема, згідно з висновком військово-лікарської комісії від 17.11.2025 позивача визнано придатним для проходження військової служби на підставі статті 5в графи ІІ Розкладу хвороб попри те, що позивач має діагноз ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія, хворий на цукровий діабет 2 типу, гіпертонічну хворобу 2 стадії та хронічний холецистит. Зазначені обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не надав.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаною особою, перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
04 листопада 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 повісткою № 5417595 викликано до ТЦК та Сп для проходження медичного огляду.
Також з цієї метою позивачу було надіслано направлення від 04.11.2025 № 5411888 для проходження медичного огляду на базі закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради з метою визначення придатності до військової служби.
Відповідно до довідки від 15.05.2024 № ЦС-435/24 позивач з 19.01.2012 перебуває на диспансерному обліку у філії за напрямом «Інфекційні хвороби» Комуального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради з хронічними захворюванями, та тяжкими рецидивуючими бактеріальними інфекціями.
Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 13050 від 16.05.2024 виданої філією за напрямом «Інфекційні хвороби» КНП «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради ОСОБА_1 перебуває на Д-обліку з 19.01.2012 по тепершній час. Діагноз від 16.05.2024: Клінічна стадія IV Тяжкі рецидивуючі бактеріальні інфекції, за виключенням пневмонії.
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду та висновку військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.11.2025 ОСОБА_1 на підставі статті 5в графи ІІ розкладу хвороб було визнано придатним до військової служби. 
Не погоджуючись з вищевказаним висновком військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач в грудні 2025 року звернувся зі скаргою до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, обгрунтована її тим, що вищевказаний висновок ВЛК було складено із численними порушеннями, які в своюч чергу полягають у неврахуванні ряду тяжких захворювань, які має позивач.
Згідно з трекінгом відправлення №4900100330550 вищевказана скарга вручена відповідачу 09 грудня 2025 року, однак станом на сьогоднішній день позивачем не отримано відповіді відповідача за наслідком поданої скарги.
Не погоджуючись з вищевказаною бездіяльністю Центральної військово-лікарської комісії позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення № 402).
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби, установлення причинного зв`язку захворювань військовослужбовців, (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК, лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.
Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх звільнення із Збройних Сил України.
ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах.
Постанови ВЛК мають прийматись на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ).
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Згідно з п. 3.1. глави 3 розділу І Положення №402 вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
Відповідно до п. 3.2. глави 3 розділу І Положення №402 скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення» (п. 3.3.глави 3 розділу І Положення №402).
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Відповідно до п.3.4. глави 3 розділу І Положення №402 у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.
Відтак, в Україні діє чіткий принцип інстанційності (підпорядкованості) при досудовому оскарженні, який закріплений у нормах Положенні №402.
Так, ЦВЛК розглядає скарги лише на ті постанови, які вже пройшли перевірку в комісіях нижчих ланок.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про звернення громадян" скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги (ст. 18 Закону України "Про звернення громадян").
Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, серед іншого, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Відтак, порушення принципу підпорядкованості в частині подачі скарги має наслідком або повернення скарги без розгляду та роз`яснення, до якої саме штатної комісії (обласної чи регіональної) позивачу необхідно звернутися за оскарженням постанови ВЛК при ТЦК та СП, або перенаправлення відповідачем скарги позивача до відповідної штатної ВЛК нижчого рівня за належністю.
Повертаючись до обставин справи.
Позивач оскаржує бездіяльність ЦВЛК щодо нерозгляду його скарги на рішення (висновок) ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Скарга подана позивачем до Центральної військово-лікарської комісії на висновок ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 з порушенням принципу інстанційності, без звернення до обласної ВЛК або штатної (регіональної) військово-лікарської комісії.
Попри це, відповідач був зобов`язаний розглянути скаргу позивача та надати відповідь за наслідком розгляду останньої, з урахуванням положень ст. 7 та ст. 18 Закону України "Про звернення громадян". 
Позивач надав до суду докази на підтвердження направлення скарги до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, трекінг відправлення №4900100330550.
Скарга була вручена відповідачу 09 грудня 2025 року, проте останній відповіді позивачу на скаргу не надав, що свідчить про допущення ним протиправної бездіяльності.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (Ідентифікаційний код: 08356179; иісцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 16) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо нерозгляду у встановленому законом порядку скарги ОСОБА_1 на висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2025.
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України розглянути скаргу ОСОБА_1 на висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (Ідентифікаційний код: 08356179; иісцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 16) судовий збір у розмірі 1064, 96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон